486 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR. 



dade djurhus. Men liksom Crisiorna visa de en mängd öfver- 

 gångar, som närma dem hvarandra. Så förekommer D. verru- 

 caria på en Sertularia från Spetsbergen med sin basalskifva ut- 

 bredd och upphöjd till skålform och i centrum lika hårdt förkalkad 

 som vanligen D. liispida. En annan från samma ställe växer på 

 en Ascidia. Djurhusens form och interstitialribbornas tjocklek 

 påminna här om D. crassiuscula. Dessutom har den med D. 

 hispida det gemensamt, att ovicellerna, som äro flera till antalet, 

 ligga mellan djurhusraderna, dock så, att livar ock en upptager 

 tvenne mellanrum och således helt och hållet betäcker basen af 

 djurhusen i den mellersta raden. I Gullmaren har jag funnit 

 några exemplar af detta slägte, hvilka fullkomligt öfvereiisstämma 

 med BuSKS beskrifning och figur öfver Heteroporella radiata, 

 blott att basalskifvan icke är så hårdt förkalkad, som den senare 

 visar. De sakna oviceller och ega endast en centraldel. I an- 

 seende till interstitialribbornas och djurhusens form och tjocklek 

 äro de mellanformer mellan D. crassiuscula och D. hispida. 

 Prof. LovÉN har på samma ställe tagit flera kolonier fastade 

 vid Modiola, af hvilka somliga äro försedda med flera central- 

 delar af vexlande form. Men interstitialribborna och djurhusen 

 tillhöra D. crassiuscula. En liknande form af detta slägte har 

 han funnit på Oculina emellan Väderöarne. Här är kolonien låg 

 och platt utbredd. Dess storlek är lik en väl utvecklad J9. hispida. 

 Såsom låga vårtor synas centraldelarne höja sig. Dessa äro stun- 

 dom 16 till antalet och af de mest vexlande former. Deras inter- 

 stitialribbor äro lika tjocka som på en D. crassiuscula. De djur- 

 hus, som sitta närmast intill centraldelarne äro entandade, som 

 på D. hispida, men låga som på D. crassiuscida. Alla de öfriga 

 djurhusen hafva den låga, mängtandade, men med korta tänder 

 utmärkta formen af D. crassiuscula. Isynnerhet de uti utveck- 

 lingsranden bära fullkomligt typen af denna form. Den fria 

 randen af basalskifvan är tunn, tätt fastvuxen utmed Oculinan. 

 Närstående kolonier hafva oviceller utbildade. Deras djurhus få 

 då mera tydligt formen af Disc. hispida, men äro låga och i ut- 

 vecklingsranden tjockväggiga som på Disc. crassiuscula. 



