SMITT, KRITISK FÖRTBCKN. ÖFVER SKAND. HAFS-BRYOZOER. 489 



exemplar deraf. Den har af Blainville först blifvit afskiljd 

 från den sydligare formen hvilken af Selander och Linné varit 

 känd under namnet Millepora reliculata. I Köpenhamns Museer 

 förvaras emellertid flera exemplar af denna senare, som tyckas 

 visa, att de uppgifna skillnaderna endast äro åldersförändringar, 

 då de "yårtor", som skulle utmärka den arktiska formen, äfven 

 tillkomma den sydliga. 



I utvecklingstopparne är nemligen denna mera slät, jemnt 

 och horizontalt afsraalnande fyrkantig, med de yngsta djurhusen 

 rakt nedliggande framåt och de äldre mer och mer uppstigande. 

 I detta stadium motsvarar den till utseende och byggnad Fron- 

 dipora Campicheana (D'Orb.) från kritan. Men sedermera af- 

 delas grenarne i skiljda djurhusknippen, derigenom att de här 

 och der äfven framtill öfverväxas af den gemensamma ectocysten, 

 som på dessa ställen täcker djurhusmynningarne. Knippena fort- 

 fara att växa uppåt i stammens framsida, djurhusens antal för- 

 ökas genom nya klyfningar mellan de gamla, som efter hand 

 öfverväxas, och slutligen täppas och afdelas äfven knippena bitvis 

 genom en ectocystbildning, som tillsluter en del af deras djurhus- 

 mynningar. Stammens yngre delar visa till följe häraf en mängd 

 former af längre och kortara knippen; men pä de äldsta delarne 

 stå de oftast högre och kortare såsom vårtor på framsidan. Med 

 dessa förändringar försvinner också Betydelsen af de uppgifna 

 karaktererna såsom artmärken, eller kan åtminstone först en nog- 

 grannare jemförelse med arktiska exemplar visa, huruvida tiden 

 och sättet för deras framträdande kunna bilda någon större form- 

 skillnad. 



Den andra hithörande familjen, hvilken vi benämna 



Cort/mhoporidce 

 efter det slägte, som bäst visar dess utvecklingsgång, utmärker 

 sig från den föregående, liksom Discoporelliderna ifrån 2\ihulipo- 

 ridenia, genom sina djurhusknippens radiära ställning omkring^ 

 en centraldel. Inom denna familj sammanfatta vi alla de hufvud- 

 eller bägarlika Cyclostoraer, som äro försedda med tre slag af 



