492 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKA'D. FÖRHANDLINGAK. 



Uti en Coronopora truncata. Men det cylinderformiga, hela knippet 

 upplöser sig i sin tillväxt upptill uti radierande, sammansatta 

 djurhusrader, hvilka sedermera hvar för sig fortsätta samknopps- 

 lifvet och sålunda kunna undergå samma klyfning, och hvilkas 

 antal förökas under stammens tillväxt genom yngre raders upp- 

 komst emellan dem uti utvecklingsranden. Af de yttre smårören 

 äro på oskadade och friska exemplar blott de yngre (öfre) öppna; 

 sedermera täckas deras myniiingar af en tunn ectocyst, som dock 

 lätt bortfaller. En motsvarande ectocyst täcker äfven den con- 

 vexa centraldelens interstialrum, hvilka hos detta slägte äro endast 

 föga utvecklade, men ega en desto större betydelse, då nya djur- 

 husrader eller knippen uppstå genom klyfningar emellan dem vid 

 stammens centrala delning. Samtidigt med denna nybildning blifver 

 stammens cylindriska topp upptill utbredd, derigenom att flera 

 nya djurhusrader utbildas i utvecklingsranden på tvenne sidor, 

 hvilka således förlängas. Den mellersta djurhusraden pä dessa 

 sidor klyfver sig inifrån-utåt i sin tillväxt uppåt, så att hvardera 

 delen blifver en rad uti hvar sin af de nya stamdelarne. De 

 nybildade djurhusknippena uti centrum klyfva sig först i toppens 

 nuvarande längsriktning till flera rader, som hafva de yngsta 

 (lägsta) djurhusen i midten, hvarigenom deras form blifver upptill 

 inskuren i en vinkel. Denna inskärning, som blifver allt djupare, 

 ju längre raderna växa upp, faller in i föreningslinien mellan de 

 båda ofvannäranda mellersta sidoradernas klyfning och blifver på 

 detta sätt gränsen mellan de nu tydliga stamdelarne, som slut- 

 ligen genom sin tillväxt uppåt fullkomligt afskiljas. Det yttre 

 af denna process och de upprepade stamklyfningarnes korsvisa 

 ställning till hvarandra, liksom stammens tillväxt genom yngre 

 koloniers uppkomst genom knoppning ofvanpå de äldre har redan 

 Sars beskrifvit. 



Ovicellerna äro aflånga, oregelbundet uppsvällda blåsor straxt 

 ofvan utvecklingsranden, genomborrade af en eller flera djurhus- 

 rader. Deras mynningar äro korta, runda och hafva sin plats på 

 varierande ställen utåt. Mest likna dessa bildningar dem hos 

 Z>{a.s' topora-f orm er n a. 



