SMITT, KRITISK I-'ÜRTECKN. ÖFVER SKAM). IlAFS-BRYOZOER. 505 ^ 



Escliara Icevis, och många andra arter skola i det följande visa 

 betydelsen af denna anmärkning, som redan af Hassall blifvife 

 framhållen. 



Den krypande såväl som den uppresta kolonien kan vara 

 odelad eller grenig, och en art kan uppträda under båda dessa 

 former. Denna anmärkning ar af vigt, isynnerhet emedan flera 

 slägten (ss. Arachnidia, Hippotlwa, Ahjsidota) blifvit grundade 

 uteslutande på en sådan skiljaktighet uti tillväxtsättet och äro 

 följaktligen att såsom blotta i^^ppo^/toa-variationer ') hänföra hvar 

 till sin egentliga formtyp. 



2. I afseende på djurhusens form hafva vi redan förut ') 

 om y^tea argiltace och Farrella fusca anmärkt en tillväxtförän- 

 dring, som visar, att man för sådana arters urskiljning endast 

 med försigtighet kan använda de uppgifna måtten på djurhusens 

 längd. 



Hit hörer också ett förhållande, som vi redan funnit hos- 

 Cydostomerna, att de senare bildade djurhusen i allmänhet blifva 

 större än de äldre uti kolonien. 



Afven djurhusets utseende, såvidt detta beror af ectocystens 

 beskaffenhet, är för de flesta arter underkastad likartade eller 

 motsvarande förändringar, isynnerhet beroende af ålder och tro- 

 ligen äfven af lokal. En hinnartad ectocyst är i ungdomen van- 

 ligen hyalin, och många kolonier kunna genomgå en lång utveck- 

 ling med ett sådant utseende, under det andra af samma art förr 

 eller senare genom upptagande af kiselpartiklar fä sin ectocyst. 

 opak. För Chilostomerna gäller detsamma om deras fortgående 

 kalkafsättning. 



Slutligeu 



3. i afseende på djurhusens inre delars förändringar vilja 

 vi tillägga några anmärkningar, till hvad vi förut ^) härom yttrat. 

 Liksom nemligen tentaklernas antal under knoppens tillväxt för- 



') Hippothoa och Mollia äro de äldsta pä denna grund uppställda slägten. 

 2) Öfvers. Vet.-Akad. Förh. 1865; pp. 29 o. 30. 

 ') 1. c, p. 119. 



