SMITT, KRITISK FÖETECKN. ÖFVER SKAND. HAFS-BRYOZOEK. 509 



I sitt förra tillstånd hafva vi isynnerhet träffat den talrik i 

 Spetsbergens haf, der den pä somliga lokaler beklädt de flesta af 

 de upptagna Tritonierna. Till sitt yttre liknar en sådan koloni 

 serdeles mycket den föregående formen, och en noggrannare un- 

 dersökning snarare bestyrker än förringar denna öfverenstämmelse. 

 I deras ungdom torde man också svårligen med säkra karakterer 

 kunna urskilja dem. Den hufvudsakligaste skillnaden i koloniens 

 byggnad uppträder nemligen så, att hvad på A. Mytili blott var 

 temporärt, här blifver permanent. A. hirsutwn (fig. 3) bibehåller 

 således längre djurhusens aflånga form; den endast tillfälliga upp- 

 resningen af djurhusets främre del vid djurets utsträckning blifver 

 här på de färdigbildade djurhusen en fortfarande uppstående tub. 

 Mellanväggarne mellan djurhusen äro dessutom starkare byggda. 

 På digestionskanalen (fig. 4) tyckes slutligen den skillnad före- 

 finnas konstant, att rectalutvidgningen här har en mera rundad 

 och kort form, såvidt man kan döma efter exemplar, som en längre 

 tid legat i sprit och måhända förändrats genom kontraktioner. 

 Tentaklernas antal tyckes variera mellan 16 och 18. 



I detta stadium hafva dessutom de färdigbildade djurhusen 

 visat en karakter, som har betydelse för förklaringen af dessa 

 Ctenontom-i'ormers förhållande till Chilostomerna. Framom rayn- 

 uingsupphöjningen, vid basen af denna, kunna vi nemligen på de 

 flesta djurhusen observera en halfcirkelformig ribba (fig. 3, a) så- 

 som en hornartad förtjockning af djurhusväggen, antagligen tje- 

 nande till stöd för djurhusets utsträckning och indragning. Den 

 intager här samma plats, der hos Chilostomerna operklet ut- 

 vecklas. 



För öfrigt är det troligen denna krypande form, om hvars 

 mynningsupphöjningar Fabricii anmärkning gäller: interdum, nec 

 semper, eminentioe teretes conspiciuntur ; ehuru dessa ord likaväl 

 kunna gälla om små uppresningar till stamform. 



För en sådan krypande, skorplik form se vi nemligen icke 

 sällan en köttig, slak stam uppresa sig, vanligen från toppen at 

 Tritonens spira. Den har samma byggnad som den redan länge 

 benämnda, för vår betraktning typiska A. hirsutwn, hvars be- 



