512 ÖFVEllSIGT AP K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR. 



utbredd på en Ascidia från Spetsbergen. Den tyckes vara af 

 en lösare byggnad och icke helt och hållet så opak, som hvad 

 Ålders figur häntyder uppå, liksom den nedre, nedliggande delen 

 af hvarje djurhus tyckes vara större, än hvad den varit pä 

 Ålders exemplar; för öfrigt kunna vi hänvisa till dennes be- 

 skrifning Men de nämnda olikheterna ställa tydligen denna 

 Spetsbergsform såsom ett föreningsband med A. mammillatum. 

 En tendens att fä större delen af djurhuset upprest kan nemligen 

 spåras redan i variationerna af den sistnämndas mynnings-upp- 

 höjningar och skillnaden mellan denna och A. albidum låter så- 

 ledes reducera sig till ett mer-eller-mindre i detta hänseende. I 

 den systematiska förteckningen hafva vi ej velat afbryta detta 

 sammanhang emellan formerna, ehuru A. albidum är så egen- 

 domlig, Hitt den väl förtjenar sitt serskilta namn, och ännu åter- 

 står att medelst utvecklingshistorien föra den tillbaka till samma 

 stadium som A. mammillatum. En annan fråga, som likaledes 

 är af vigt för framtiden att afgöra, är att förklara förhål- 

 landet med den hittils endast af Gosse undersökta Nolella sti- 

 pata. Denna, förut betraktad såsom tillhörande Vesiculariece, 

 tyckes sluta sig så nära intill A. albidum, att en noggrannare 

 jemförelse måhända kan förena dem båda såsom en art, den förra 

 såsom en mera förlängd form än den senare. På detta sätt är 

 också mellan Halcyonelleoi och Vesiculariece det nära samband 

 ädagalagdt, hvilket'vi ofvan omtalat. 



Den tredje af de till Halodactylus hörande, nordiska arterna, 



A. gelatinosum, 

 kan i sjelfva verket mera för sitt historiska intresses skuld än 

 för sin olikhet med de öfriga göra anspråk på rang såsom egen 

 art. Vi hafva nemligen sett, huru hela detta slägte med ålder 

 och tillväxt får kortare (i sin ursprungliga längdriktning) men 

 högre djurhus. A. gelatinosum står i detta hänseende vid sidan 

 af A, Mytili, hvars sammansättning den representerar såsom en 

 upphöjd stam. Den förra är emellertid ännu icke känd i något 

 krypande stadium, uppträder tvertom såsom den mest typiskt 



