516 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR. 



former; deu andra (fig. 18) visar oss en lång tentakelslida och 

 ^n långt uttänjbar pharynx och Oesophagus, Tentaklernas antal 

 är 15 — 16 enligt Hassalls, Reids och Dalyells räkningar, 

 hvilket äfven tyckes öfverensstämma med Lovens figurer. 



A. papillosmn 



känner jag från Nordens haf endast i dess krypande, skorplika 

 tillstånd. Under namnet A. liirsutum synas emellertid Alder 

 och HiNCKS anföra den såsom en upprest stam. 



På denna art framträda papillerna i sin tydligaste form så- 

 som knoppningar af andra ordningen ofvanpå de redan begrän- 

 sade djurhusen, från hvilkas inre de äro afskiljda genom en 

 mellanvägg (fig. 21). Deras form är trubbigt konisk, någon gång 

 dock spetsigt förlängd. De äro här så stora, att man redan med 

 det obeväpnade ögat eller med hjelp af en svag loupe kan ur- 

 skilja dera, liksom äfven djurhusen äro betydligt större än pä den 

 föregående arten. Deras plats är densamma som hos denna (fig. 

 20), ålder och tillväxt förorsaka motsvarande förändringar: men 

 den röda färgen, storleken och lokalen göra en koloni af A. pa- 

 pillosum vid första ögonkastet igenkännelig. I dessa hänseenden 

 är således denna art mera öfverensstäm mande med Halodactyliis- 

 gruppen, hvilket äfven visar sig i djurhusmynningens förändringar. 

 På de yngre delarne är nemligen mynnings-insnörpningen vid 

 djurets indragning i jerant plan med djurhusets yta, under det de 

 äldre djurhusen åtminstone oftast här äro förlängda i en per- 

 manent mynningsupphöjning. Vid genomskärningar finner man 

 djurhusen temligen höga, så att kolonien såsom skorpa är ungefär 

 0,7 m.m. tjock; men de inre organerna äro föga större än hos 

 den föregående arten, och digestionskanalens delar hafva samma 

 form. Tentaklernas antal är 18 enligt Hassall. Anmärknings- 

 värd är den förkärlek denna art såväl vid England som i Norden 

 i sin förekomst visar för Fucus serratus. 



