Nr. 6] KVARTÆR-STUDIER I TRONDHJEiMSFELTET 39 



er undersøkt af flere, Schult 1.S64, Stangeland, og senest af 

 Bjanes, der angir Mæresmyrens utstrækning til 4880 maal 

 eller 10 ar (Meddelelser fra det norske mja-selskab 1905, pag. 

 146 — 149). Dybden angives indtil ca. 2 m., og undergrunden 

 dannes tildels af »sandholdig, med muslingskaller blandet lere, 

 som nordover faar en udpræget sandkarakter < (L. c. pag. 146); 

 en kartskisse er vedføiet (L. c. pag. 147). Jeg har kun flere gange 

 ved forbireise med jernbanen havt anledning til at se snit i denne 

 torvmyr, men jeg kunde ikke opdage nogen stubbelag. Derimot 

 har jeg ved en tidligere anledning (II, 172 — 174) beskrevet endel 

 fossiler fra del underliggende ler. 



Førend vi forlater Trøndelagens torvmyrbilleder, vil jeg kun 

 henlede opmerksomheten paa et par, vistnok mindre fremtræ- 

 dende, men ikke desto mindre interessante fænomener nærmest 

 hørende under denne gruppe. Det ene var ved Maalsjø, hvor 

 jeg ved overgangen fra Klæbu til Ler station sommeren 1912 

 hadde anledning til at iaktta, hvorledes en mængde træstam- 

 mer langs kanten af sjøen var faldt paa skråa og kryds og tvers 

 ut i våndet, medens der langs bredderne vokste furu, gran og 

 birk, og hvor som paa sine steder løvskogen tog den domine- 

 rende plads, var bunden ofte tuet lyngmark og meget sumpet. 

 Et andet særegent fænomen har jeg iakttat ved Foldsjøen (Hom- 

 melvik), hvor der langs bredderne tildels laa opkastet torvflag, 

 der vistnok var oprevne fra sjøens bund. Begge de her omtalte 

 tilfælde viser jo, hvorledes paa forskjellig maate bundfældning 

 og dannelse af torv- og trælag kan foregaa i nutidens sjøer, og 

 vistnok da ogsaa har foregaaet paa lignende maate i fortiden. 



Det er længe nu siden Japetus Steensthup i sit bekjendte 

 arbeide om Vidnesdam- og Lillemose paaviste, at de danske 

 torvmyrer er opbygget af fire torvlag svarende til fire afsnit i 

 den danske floras indvandringshistorie: asp og birk, dernæst 

 furu, ek, svartor (bøk). Og som Nathorst siger om disse 

 undersøkelser fra 1837: »ikke mindre vigtige ere de oplys- 

 ninger, som de have givet om plantevæxtens udseende og 

 omskiftelser i hin tid, hvilket alt sammen er blevet bragt paa 

 det rene ved Steenstrups mesterlige undersøgelser« (Tidsskrift 

 for pop. fremst, af naturvidenskaberne, R. 5, B. 4 (1877), pag. 

 287), og som Nathorst videre siger: »hvis disse undersøgelser 

 vare blevne gjorte, efter at man almindelig havde erkjendt is- 

 tidens tilværelse, kunde ikke en eneste tvivl været opkommet 

 om, at de forskjellige regioner, som tørvemoserne fremviste, vare 

 udtryk for de til forskjellige tider herskende klimatiske forhold« 

 (L. c. pag. 288). For os nordmænd har det en betydelig interesse, 

 hvad Nathorst videre oplyser om sin reise i 1870: »Jeg havde 

 den lykke at faa botanikeren Axel Bl ytt fra Kristiania lil ^e 



