40 P. A. ØYEN [1914 



skab paa min reise fra Bodø til Trondhjem og senere gjennem 

 Gudbrandsdalen, og, som naturligt var, udvekslede vi vore an- 

 skuelser om den arktiske flora « (L. c. pag. 291), og han siger 

 videre: »Blytt — — — opmuntrede mig ivrig til at søge at 

 faa vished angaaende mit tidligere formodede fund« (L. c. pag. 292). 

 Naar vi nu erindrer forbindelsen mellem Geikie og Blytt, saa 

 indser vi hvilken stor indirekte rolle, ogsaa med hensyn til frem- 

 findelsen og tolkningen af det manglende floraelement i Steen- 

 STRUPS schema, Blytt saaledes i sin tid har havt. I tilknyt- 

 ning til en fremstilling af Steenstrups iakttagelser fra de danske 

 torvmoser gav saa Nathorst en meddelelse om sine og Steen- 

 strups fund af plantefossiler i »s6tvattenslera, Z)/'i/as-regionen«, 

 med Salix polaris nederst og Salix reticiilata øverst, samt Betiila 

 nana dels i det under torvmoserne liggende ler og dels i underste 

 torvlag (Ofvers. Kgl. Vet.-Akad. Forh. 1872, Nr. 2, pag. 141). 

 Ovenfor er hentydet til Blytt' s arbeide ogsaa med hensyn til 

 disse indsamlinger. Ved en senere anledning gav Nathorst en 

 mere samlet fremstilling af sine egne og Steenstrups undersø- 

 kelser i Sverige og Danmark, og ordnede resullaterne i følgende 

 oversigt: 



Qiierciis sessiliflora 

 Pinus sylvestris 

 Populas tremula 

 Postglacial I ^ Betiila naua 



[ Dryas octopetala, S. herbacea & reticiilata. 

 Ler I Betala nana 



{ Salix polaris 

 Glacial: Bundmoræne 



Interglacial: Ler { Salix polaris + Dryas octopetala 

 Glacial: Bundmoræne 



(Cfr. Ofvers. Kgl. Vet.-Akad. Forh. 1873, Nr. 6, pag. 13). 



Imidlertid fremsatte jo Blytt og utviklede i nær tilslutning 

 til brittiske anskuelser sin theori om indvandringen af Norges 

 flora og dens forekommende rester i torvmyrene i de to i det 

 foregaaende nævnte foredrag i Kristiania videnskapsselskap 1875. 

 Og han uttalte allerede ved hin anledning at »Dryasformationen 



er i sine grundtræk den samme like fra Hardanger- 



vidden til Finmarken« (Nyt Mag. for Naturvid. B. 21, pag. 282). 

 Ved samme anledning fremhævede Blytt »at langsom vandring 

 over smaa strækninger er regelen, og at pludselige og lange van- 

 dringer høre til undtagelserne« (L. c. pag. 308), medens »de store 

 sprang i ariernes utbredelse tyde da paa en større utbredelse i 

 svundne lider« (L. c. pag. 309). Og videre uttaler Blytt ved samme 

 anledning: »Men der er gaaet mindst en istid hen siden denne 

 floras oprindelse mange nulevende arter findes fossile 



Torv 



