46 P. A. ØYEN [1914 



grundlag, Nordgaard her har at bygge paa ved de undersøgelser, 

 han paa en saa værdig maate har fortsat inden dette interessante 

 omraade nu efter Storms bortgang, og hvis resultater vi allerede 

 har havt anledning til at beundre i en række afhandlinger i 

 »Det kgl. norske Vid.-Selsk. Skrifter*. Paa en skrapetur til om- 

 givelserne af Rødberget sammen med Nordgaard sommeren 

 1909 fik jeg ogsaa selv et lidet indblik i, hvilket overordentlig 

 rigt forskningsomraade man her har for sig (II, 59 — 61). Og 

 hvad der især forbauser ved skrapning i denne fjord, er det store 

 antal relikte former, man her møter, en omstændighed af særlig 

 interesse i kvartærgeologisk henseende, fordi man heri finder en 

 nær tilknytning til det faunistiske billede, der oprulles for os i 

 Trondhjemsfeltets rigt fossilførende lerafsætninger. Hvad der er 

 af særlig betydning netop i denne forbindelse er, at beviset læg- 

 ges os saa at si i hænde for, at den nuværende fauna i Trond- 

 hjemsfjorden i sin rot er en direkte afstamning af det dyreliv, 

 som allerede under istidens senere afsnit hadde tat omraadet 

 i besiddelse. Enkelte af de daværende arter har enten trukket 

 sig bort fra egnen eller trukket sig ned i de dybe poller, hvor 

 de endnu lever som relikte former, medens andre og talrige arter 

 er indvandret utenfra under de svundne tiders skiftende klimater, 

 og paa den maate har beriket den allerede tilstedeværende fauna 

 med en mængde nye former, arter og varieteter. De saaledes paa 

 forskjellige steder optrædende reliktformer har allerede i lang 

 tid tiltrukket sig speciel opmerksomhet. I et møte i Kristiania 

 videnskapsselskap 18^/71 fremla G. O. Sårs resultaterne af sine 

 » Undersøgelser over Hardangerfjordens Fauna« (Christiania Vid.- 

 Selsk. Forh. 1871, pag. 246 flg.), hvor han f. eks. paa 500 fav- 

 nes dyp ved Utne hadde fundet en eiendommelig dypvandsfauna, 

 karakteriseret ved forekomsten af Natica affinis, Pecten ahyssonim, 

 Yoldia liicida, Yoldia frigida (L. c. pag. 251), og han tråk da ved 

 samme anledning en sammenligning med forholdene i det syd- 

 østlige Norge, hvor »Mjøsen har nemlig engang udgjordt den 

 inderste del af Christianiafjorden, noget, hvorpaa vi have et ta- 

 lende bevis i de endnu her levende mærkelige levninger af en 

 arktisk havsfauna« (L. c. pag. 248). Allerede tidligere, ved et 

 møte i Kristiania videnskapsselskap 18^3^65, hadde M. Sårs holdt 

 et foredrag »om arktiske dyreformer i Christianiafjorden« (Chri- 

 stiania Vid.-Selsk. Forh. 1865, pag. 196 flg.), hvor han frem- 

 hævede forekomsten af .arktiske dja-eformer, særlig i de større 

 dybder, og fremhævede især omegnen af Drøbak, hvor han 

 nævnte forekomsten af former som Admete viridula, Natica clausa 

 og Yoldia nana (L. c. pag. 197, 198), og G. O. Sårs behandler 

 Kristianiafjordens dypvandsfauna som »levningerne af den op- 

 rindelige dyreverden* (Nyt Mag. for Naturvid., B. 16, pag. 305, 



