Nr. 6] KVARTÆR-STUDIER I TRONDHJEMSFELTET 49 



sageri«: »At der med hensyn til de fysikalske forholde i havet 

 paa disse banker maa have fundet betydelige forandringer sted, 

 turde man kunne slutte blandt andet af forekomsten af store 

 forvitrede skaller af en arktisk form, Pecten islandicus — og af 

 levninger af andre arktiske mollusker. Ligeledes kan den enorme 

 mængde døde skaller af sydligere former tyde paa, at der har været 

 specielle kræfter i virksomhed, som har foraarsaget en uddøen i 

 større skala ogsaa blandt disse. Men derimod synes det mig for- 

 hastet fra biologisk synspunkt at antage, at denne uddøen nød- 

 vendigvis af den grund, at disse former paa andre steder kun eller 

 fortrinsvis er kjendt som littoralformer, maa staa i sammen- 

 hæng med en sænkning af havbunden — — — til forstaaelse 

 a f en saadan forekomst maa her ogsaa erindres den høie tem- 

 peratur (+ 9,33 ° C) som »Michael Sars« i midten af august 

 1902 fandt paa ovennævnte banke og i den tidligere nævnte 

 d3^bde, en temperatur, som kun lidet skiller sig fra den som 

 inde ved den norske kyst i denne aarstid tindes i de mindre 

 dybder, hvor disse former har sit væsentlige tilhold « (L. c. pag. 

 78. 79). Og han tilføier: «temperaturen (ved siden af andre 

 fysiske forhold), ikke dybden i og for sig, er det som regulerer 

 udbredelsen« (L. c. pag. 79). Og det er af megen interesse og 

 vel værd at lægge merke til, hvad Apelløp^ videre meddeler: 

 »En uddød fauna af saadanne former paa et sted ude paa pla- 

 taaerne behøver derfor heller ikke med nødvendighed bevise, at 

 bunden tidligere har ligget høiere. Aarsagerne til en saadan ud- 

 døen ligger sikkerlig som oftest i fysikalske forandringer i hav- 

 vandet, forandringer, som ikke behøver at staa i sammenhæng 

 med nivaaforandringer af bunden. Østersen samt mange andre 

 former giver eksempler paa dette. Fra » Michael Sars« togt i 

 1904 i Nordsjøen skal jeg desuden anføre et andet eksempel. I 

 den saakaldte Jammerbugt paa Jyllands nordvestkyst i en dybde 

 af 14 meter erholdtes med skrabe kolossale mængder af Mactra 

 elliptica, Lunatia intermedia, Ophhira ciliaris, Echinocardium o. a., 

 Og ved siden af disse ligesaa store mængder af muslingen Venus 

 gallina, men i døde skaller, kun 2 smaa eksemplarer var levende« 

 (L. c. pag. 79). 



De her nævnte og lignende forhold af forskjelligt slags viser 

 os imidlertid, at der er mange hensyn at ta. Det er ikke nok 

 at anstille en faunistisk eller biologisk undersøkelse i det hele 

 tat, man maa meget mere forelage en rent geologisk. Men 

 paa den anden side vil af det foregaaende med tydelighet frem- 

 gaa, at skal en saadan bli nogetnær tilfredsstillende, maa den 

 ske ved at undersøke tilgjængelige snit, hvorved skiktbygningen 

 trær tydelig frem. Maa man, som ikke sjelden tilifældet er 

 netop med hensyn til de løse jordlag af forskjelligt slags, la 



4 



