Nr. 6] KVARTÆR-STUDIER I TRONDHJEMSFELTET 55 



»When soils are very rich in lime, and rains occur in limited 

 showers rather than continuously, the lime carbonate dissolved 

 from the surface soil may accumulate in the subsoil so as to 

 eilher form calcareous »hardpan« by the cementing of the sub- 

 soil mass; or it may accumulate and parll}^ crystallize around 

 certain centers and thus form white concretions, known to far- 

 mers as » white gravel«. The latter is the form usualLy assumed 

 in the regions of summer rains; while in the arid regions the 

 deficient rainfall causes this substance to accumulate, and cal- 

 careous hardpan to form, at definite depths depending upon 

 the maximum penetration of the annual rainfall; sometimes in 



crystalline masses of veritable limestone — , or sometimes 



merely as crj^stalline incrustations loosely cementing the sub- 

 soil« (E. W. Hilgard: Soils — — — in the Humid and Arid 

 Regions, 1906, pag. 162). 



De forskjelligartede marleker, som blev fremfundet under 

 Fjerheimsfossen, tyder paa, at dannelsen i detaljerne kan være 

 noget forskjellig, likesom marlekfund ogsaa paa andre steder i 

 Klæbu, likesom ogsaa i Selbu og paa Romerike tyder i samme 

 retning. Men vi maa vistnok i hovedsaken gi Sårs ret i at 

 opfatte dem som konkrelioner. I denne forbindelse kan nævnes 

 med hensyn til fossiifindestedet ved Nygaard i Klæbu, at det 

 har Ijdi^kedes mig at gjenlinde en gammel etiket, paa hvis bakside 

 var skrevet med Kjerulfs haandskrift: » Nygaard Klæbu Selbu 

 Yoldia arctica«. Den slutning, jeg kom til (II, 99), kan derfor nu 

 betraktes som endelig fastslaaet, hvorefter » Nygaard « og »nær 

 utløbet af Sælbu Sø« er at betrakte som en o^ samme lokalitet. 



Dyrevandringer. 



I nær tilslutning til de to foregaaende afsnit føier sig nogle 

 korte bemerkninger om dyrenes vandringer, deres skitten af 

 opholdssted, samt de af forandrede livsbetingelser indtrædende 

 forandringer hos de forskjellige arter med deraf følgende varietets- 

 dannelse. 



De dyreformer, som vi i nærværende afhandling i alt væsent- 

 lig har benyttet som ledende er brachiopoder, conchiferer og 

 gaslropoder, de utmerker sig samtlige derved, at de enten er fast- 

 sittende former eller arter med forholdsvis liten bevægelsesevne 

 saaledes at de hovedsagelig blir at betragte som stationære. 

 Derimod er en stor del af dem ialfald temmelig ømtaalige like- 

 overfor de ydre forholds forandringer, saa der let utvikler sig 

 stedegne former som variationer eller endog varieteter; og dette 

 er momenter af meget stor betydning, hvor det som i den 



