24 P. A. ØYEN [1914 



geological imporlance* (The Geol. Mag. London, Dec. III, Vol. IV 

 (1887), pag. 515). 



Imidlertid kan man trygt sige, at sjøerne, ved siden af sin 

 rent topografiske stilling, har en anden om muligens endnu større 

 betydning, der rigtignok ikke maales i geologiske maal, men som 

 ikke derfor har mindre interesse. Sjøerne er landskapets øine 

 og landskapets perler. De virker oplivende i landskapet og griber 

 ved sin hydrografiske betj^dning ind i menneskets næringsliv. 

 De virker stimulerende, saavel paa vor æsthetiske som paa vor 

 økonomiske sans; derigjennem forklares ogsaa den bebyggelse, 

 som vi ofte tilsyneladende høist umotiveret. møter omkring de 

 smilende indsjøer. 



Betragter vi imidlertid det foreliggende centralbassin, Trond- 

 hjemsfjorden selv, saa viser et dybdekart over samme, at man 

 ved at forlægge hav- eller fjordniveauet til forskjellige høide- 

 niveauer af de enkelte bassiner, hvoraf den bestaar vilde faa en 

 række med indsjøer liggende efter hverandre i en stor fjorddal. 

 Men for disse indsjøer kan vi ganske konsekvent ikke søke 

 nogen anden aarsak end for de indsjøer vi ovenfor betragtede, 

 og mange af disse vil ogsaa i sin tid ha dannet lignende bas- 

 siner i den engang dypere i landet indskjærende og til høiere 

 niveauer gaaende Trondhjemsfjord. Denne selv vilde i sin tid, 

 da landet, som vi i det foregaaende har seet, maa antages at have 

 ligget betydelig høiere, utgjøre en store fjorddal dannet ved en 

 samvirken af almindelig anerkjendle daldannende kræfter; det 

 vilde være i overensstemmelse med, hvad ogsaa T. G. Bonney 

 fandt, at »the drainage of Scandinavia would obey the law of 

 gravitation, even when in the form of ice, and would be diver- 

 ted down the fjord or valley towards the northern Atlantic* 

 (Nature, Vol. 49, 1893 — 94, pag. 389), og han søgte da ogsaa 

 sammesteds i store drag at klargjøre forholdet mellem kystpla- 

 teauerne og de submarine kanaler. Og som vi ovenfor nu allerede 

 har fremhævet, maa det nødvendigvis paa grund af denne store 

 fjorddals eiendommelige bundrelief, likesom ogsaa paa grund af 

 dens gjennemgaaende tverprofil, antas, at under denne utform- 

 ningsprocess glaciale kræfter har spillet en fremtrædende rolle. 

 Efter en foregaaende bemerkning, jeg ovenfor lot falde, om for- 

 holdet mellem tidligere og glacialt overflaterelief, vil vi natur- 

 ligvis ogsaa i det foreliggende tilfælde være ute af stand til at 

 afgjøre for øieblikket, i hvilken grad forholdet er det samme, som 

 fremhævet af Drygalski, idet han beskriver »Ein typisches Fjord- 

 thal« i følgende: >es ist ein an beiden Selten offner, schwach 

 gegen den letztgenannten Fjord sich neigender Trog, in dessen 

 Boden drei seengefiillte Becken eingetieft sind. Die trennenden 

 Riegel sollen von anstehendem Feis gebildet sein. Der Verfasser 



