Nr. 6] KVARTÆR-STUDIER I TRONDHJEMSFELTET 23 



hovedløpet. Det er i mange maater et billede af dette vi ogsaa 

 gjenfinder inden Trondhjemsfeltet. Rigtignok fandt Svexonius, 

 at fjållens yttre olikheter bero i ganska våsentlig man på geo- 

 logiska grunder, dels rent pelrografiska, dels geotektoniska< (Ymer 

 1887, pag. 118). Ved sine undersøkelser i Hatfjelddalen fandt 

 Holmsen ved Løipskartinden en botnbræ i bevægelse, som førte 

 meget bræslam til Mjølkelven; han fandt, at saavel snelinjens 

 høide som antallet af sjøer og tjern til en vis grad bestemmes 

 af bergarten, men kom dog til det resultat, at »sjøerne, som alle 

 er klippebassiner, er isens verk« (Norges Geol. Unders. Aarbok 

 1912, No. 1, pag. 8 — 9). Man ser saaledes ogsaa her at forskere, 

 der søker at finde forklaringen ut fra det tilvante geotektoniske 

 eller petrografiske synspunkt, bliver nødt til at bøie sig for de 

 glaciale kræfters gjennem kjendsgjerningerne lysende betydning. 



Det er vistnok ut fra den sikreste del af vor erfaringskreds 

 med hensyn til dette fænomen, at vi betragter de nuværende ind- 

 sjøer inden Trondhjemsfeltet, forsaavidt de ikke er opdæmnings 

 sjøer, som i deres nuværende form et resultat af glaciale kræfters 

 virkning, idel det ikke engang indgaar i de aphane værdiers 

 kategori for tiden at bestemme den sekulære forvitrings betyd- 

 ning i maal; forkastningssjøer eller foldningssjøer er endnu ikke 

 paavist — kun foldnings- og forkastningssystemers indflydelse, 

 rimeligvis paa de linjer hvorefter den sekulære forvitring tog sin 

 begyndelse. Det rindende vands betydning vil i dette tilfælde 

 være forsvindende utenfor dannelsen af de egentlige jettegryder. 



Med hensyn til de opdæmmede sjøer vil det gjelde, hvad 

 regelen er for morænesjøers vedkommende, de vil forholdsvis 

 hurtig tømmes, eller de vil tørlægges ved gjenvoksuiug. I sidste 

 tilfælde vil de lidt efter lidt gaa over til sumpdannelser og slut- 

 resultatet vil være en torvmyrdannelse; isledetfor de blinkende 

 sjøspeil vil man faa de mere eller mindre udslrakte, ensformige 

 torvmyrflader, der her behandles i et eget afsnit. I førstnævnte 

 tilfælde kan tømningen foregaa hurtigere eller langsommere, og 

 hovedinteressen vil i saa tilfælde knytte sig i geologisk henseende 

 til de afsætninger, der bliver tilbake enten indenfor den tidligere 

 indsjøes eget omraade eller utenfor samme. Dette er i grunden 

 paa en træffende maate uttalt af den af den brittiske glacial- 

 geologi saa fortjente Carvill Lewis, der uttalte, at »morainic 

 lakes may be divided into inter morainic lakes, morainic meres, 

 and extra-morainic lakes, according to their position — back of, 

 in, or oulside — the moraine. Extra-morainic lakes, if dammed 

 up by the ice front, are temporary in character, disappearing 

 with the retreat of the glacier; but, as they may be of enormous 

 extent if the glacier is large, they may produce deposits of much 



