Nr. 6] KVARTÆR-STUDIER I TRONDHJEMSFELTET 9 



(B. M. Keilhau: » Antegnelser paa en i J847 foretaget geognostisk 

 reise gjennem Østerdalen og en deel af Trondhjems stift« (Manu- 

 skript). Men man har dog ogsaa eksempler paa, at overfladens 

 relief ikke følges; saaledes overskjæres f. eks. Kallvellas sidedal 

 nær Ler station af isskuringen der, hvor sidedalen munder ut i 

 hoveddalen. Gulas dalføre, idet skuringen følger hoveddalens ret- 

 ning. Krydsende striber, uten at disse paa nogensomhelst maate 

 giver bevis paa gjentagende nedisninger, har man ogsaa anled- 

 ning til at se paa forskjellige steder, saaledes f. eks. n.f. Storlien 

 station, hvor der saaes krydsende stribesystemer i vestlig og 

 sydvestlig retning, karakteriseret saavel ved vakre striber og furer 

 som ved moutonneret overflade. Denne sidste karakter kan langs 

 Trondhjemsfjorden, fra de indre dele til de ytre, ofte blive meget 

 fremtrædende, idet de moutonnerede former, visende bræbevægelse 

 utad fjorden, saavel langs stranden som paa opstikkende smaa- 

 øer og skjær, kan blive saa dominerende, at de ikke giver stort 

 efter for de fra gammelt af i den henseende saa bekjendte om- 

 givelser af Kristianiafjorden. I passet ved Stigen i Klæbu, hvor 

 man har betydelige blokkesamlinger, sees prægtig isskuring i 

 passets retning med striber, furer og roches moutonnées, og meget 

 smuk isskuring i dalens retning sees ogsaa videre nedover f. eks. 

 nedenfor kirken. Foruten den i egentlig forstand glaciale skuring 

 har man ogsaa ofte som f. eks. ved Reppe teglverk (Hell) eksemp- 

 ler paa virkningen af den kombinerede glaciale og fluvioglaciale 

 erosion (cfr. min beskrivelse (II, 117), og her kan disse former 

 i pragt og storslaaenhed helt maale sig med, hvad vi f. eks. har 

 anledning til at se i Langesundsfjordens omgivelser. Og vanske- 

 lig linder vi en vakrere samling af jettegryter end den, som er 

 stillet tilskue langs Gulfossen, idet vi i denne forbindelse ikke 

 skal indlate os paa at diskutere den hypothese, hvor meget af 

 disse skyldes en recent, eller hvor meget der muligens skyldes 

 en gammel, kanske fluvioglacial dannelse. 



Det er dog ikke alene i denne, mere til selve overfladen knyt- 

 tede virkning af den glaciale erosion, at vi sporer dens store be- 

 tydning, men endnu mere i den indgribende maate, hvorpaa den 

 har været istand til at omforme selve fjeldtopografien, utforme 

 dalrelieffet og skape den karakteristiske indsjø og fjorddannelse, 

 som allerede i det foregaaende er paapegt. Naar vi fra den svagt 

 bølgeformede fjeldvidde med de moutonnerede former og knei- 

 sende flylblokke træder ned i dalene, saa er et af de første iøine- 

 faldende træk, vi møter, de saakaldte »dallister«, i dalsiderne frem- 

 stikkende, svagt kamformede linjer, der løper i svagt affaldende 

 retning med dalene selv. Disse dallister viser sig nærmere betragtet 

 kun at være de gjenstaaende erosionsrester ved en ofte gjentaget 

 U-formet utvikling af dalens relief. De faar til sine tider ofte en 



