Nr. 6] KVARTÆR-STUDIER I TRONDHJEMSFELTET 69 



Hos OS indførte jo Sårs og Kjerulf i sin tid en inddeling 

 af vor kvartærformation i nær tilslutning til den brittiske, nem- 

 lig en glacial og en postglacial gruppe, hver med en grundt- 

 vandsfacies og en dypvandsfacies, og denne inddeling blev 

 gjennemgaaende benyttet og benyttes endnu selv i systemer af 

 belt anden karakter. Det var kun Axel Blytt, der skilte sig ut 

 med sit fra et plantegeografisk synspunkt vundne overblik, som 

 han videre søkte at overføre paa den kvartære lagrække, men 

 hans overblik over denne, som er meddelt i det foregaaende, 

 vandt ingen eller liten tilslutning bos vort lands geologer. Der- 

 imot indtraadte en vekselvirkning mellem Blytt og den skotske 

 geolog James Geikie; disse to forskere søkte gjennem en lang 

 række af aar at sammenarbeide den skandinaviske og brittiske 

 kvartærgeologis resultater i en fælles enhet, idet de begge gjen- 

 tagende gange frembæver, hvorledes de inden begge omraader 

 selvstændig og uafhængig vundne resultater stemmer temmelig 

 nøie overens. Om vi sammenstiller f. eks., som Blytt selv gjorde 

 i det efterlatte manuskript, der var beslemt som grundlag for et 

 foredrag ved naturforskermøtet i Stockholm 1898 (Bergens Muse- 

 ums aarbog 1909, nr. 8), Blytts kvartære rækkefølge med Geikies 

 efter hans »Prehistoric Europe«, London 1881, pag. 451 — 453, 

 saa faar vi følgende: 



Geikie: — Blytt: — 



5. Upper Peat (Turbarian) Subatlantisk torv 



4. Upper buried Forest Subboreal 



3. Marine deposits, 25 — 60 ft. Postglacial sænkning 



2. Lower Peat (Turbarian) Atlantisk torv 



1. Lower buried Forest Boreal. 



Og idet Blytt ved samme anledning henviste til Steenstrup's 

 og Petersen's undersøkelser i Danmark og Sars's undersøkelser 

 i vort eget land, opnaadde han følgende ledetraad, der sammen- 

 bandt disse forskjellige systemer: 



Steenstrup's e/ce-periode, 

 Sars's Pholas-Tapes periode, 

 Blytt' s atlantiske periode, 

 Petersen's Tajoes-periode, 

 som efter Blytts mening maatte repræsentere en og samme 

 geologiske horizont. 



I vort naboland, Sverige, har gjennem tidernes løp inddelingen 

 af de kvartære afsætninger vekslet tildels temmelig meget. FZrdmann 

 utgav i 1857 »Några ord till belysning af Den geologiska kartan 

 ofver Fyrisåns dalbåcken«, et kart som var optat aaret i for- 

 veien. Det var dette kart og denne beskrivelse, Kjerulf anbe- 

 falte som ledetraad og forbillede for den første, mere systematiske 

 undersøkelse og beskrivelse af det løse terræn i vort eget land. 



