Nr. 6] KVARTÆR-STUDIER I TRONDHJEMSFELTET 79' 



procentvis i forhold Ul maximum af epiglacial sæiikning, idet 

 Brøgger antar en kontinuerlig sænkning fra ratid til epiglacial- 

 tid, og fra denne til nuliden en kontinuerlig sligning af landet^ 

 muligens med en oscillation(?) i tidlig postglacial lid, hvor littoral- 

 faunaen mangler. Jeg hadde allerede i 1900 bestemt den saa 

 kaldte »marine grense* i Kristianiadalen ved Aarvold til ca. 218 

 m. o. h. (L. cpag. 216), en værdi som ved senere undersøkelser 

 har vist sig at være A^el snau. Brøgger angir fra Kristiania- 

 dalen 215^ — 216 m. (L. c. pag. 245 og 389), men synes ved sine 

 procentberegninger at ha anvendt værdien 215 m. (L. c. pag. 

 357). Gaar vi ut fra denne værdi og de i tabellen angivne pro- 

 centvise høider, kan vi beregne de enkelte afsnits høide over 

 havet i meter og tilføie i en sidste rubrik, der ikke findes i 

 Brøggers paa anførte sted (650 a) meddelte tabel. De saaledes 

 erholdte tal kan være til nytte ved en sammenligning med S}'- 

 stemer uten procentvis angivelse af høideniveauet. Den frem- 

 gangsmaate at angi de forskjellige afdelingers, gruppers eller af- 

 snits høide over havet i procent af den samlede stigning blev i 

 sin tid benyttet af De Geer (Sveriges geol. undersokn. Ser. C, 

 No. 98, pag. 66) og er efter ham benyttet af en lang række 

 svenske og andre forskere, saaledes hos os af Hansen, som vi 

 i det foregaaende har seet, og af Blytt (Christiania Vid.-Selsk. 

 Forh. 1893, no. 5, pag. 43) og nu senest af Brøgger og hans 

 mange tilhængere. Et træk i Brøggers skema, som ikke er 

 kommet med i ovenstaaende sammentræuigte gjengivelse, er det, 

 som knytter sig til hans hypothese om en forskjellig bevægelse 

 af landplaten i de centrale dele (ved Kristiania) og i de perifere 

 (i Smaalenene), nemlig saaledes, at sænkningen begyndte først i 

 det perifere omraade, og at sænkningen endnu fortsatte i det 

 centrale omraade, efter at hævningen var begyndt i det perifere 

 (L. c. pag. 329 — 332), for saa senere at bli mere fremtrædende i 

 den centrale del. Paa denne maate skulde man i Smaalenene 

 allerede ha de øverste myabanker samtidig med yngre arealer 

 og yngre portlandialer i Kristianiadalen, og øvre myabanker i 

 Smaalenene skulde svare til mytilusgrus ved Grefsen. Videre 

 skulde lavere m^^abanker i Smaalenene svare til øverste mya- 

 banker ved Kristiania og laveste myabanker paa førstnævnte 

 sted svare til øvre og lavere myabanker paa sidstnævnte. 



Imidlertid grupperes disse myabanker paa et andet sted (L. c. 

 pag. 219) noget anderledes end i ovenstaaende skema: — 



Øverste myabanker 0— 25°/o O: 215.0 — 161.2 m. o. h. 



Lavere myabanker 25— 40% O: 161.2—129.0 m. o. h. 



Laveste myabanker 40-60^/0 O: 129.0— 86.0 m. o. h. 

 Paa nok et andet sted (L. c. pag. 289) fmder man for Smaa 

 lenenes vedkommende anført: 



