Nr. 6] KVARTÆR-STUDIER I TRONDHJEMSFELTET 93 



de Brittiske øer af J. Smith. Denne forsker henfører den ældre 

 gruppe til den nyere pliocene formation paa grund af, at den, 

 efter ham, indeholder omtrent 15 pct. ubekjendte arter, og be- 

 tragter den yngre gruppe som en egen formation, som han kalder 

 den posttertiære, > differerende fra hiin, siger han, i Glima og 

 fauna, og adskilt ved et langt mellemrum af tid«. E. Forres 

 antager ogsaa begge disse grupper som særegne formationer, 

 idet han med lyell benævner den ældre den pleistocene, den 

 yngre med Smiths navn den posttertiære. — Disse to grupper 

 synes imidlertid hos os neppe at være skarpt eller brat adskilte 

 fra hinanden« (Nyt Mag. for Naturvid. B. 12 (1863), pag. 80). 



I de nærmest foregaaende aar hadde jo Sårs og Kjerulf 

 delvis arbeidet sammen og i fællesskap utgit »Iagttagelser over 

 den postpliocene eller glaciale formation i en del af det sydlige 

 Norge « (Univ. prog. 1860, I). De to første af handlinger af dette 

 arbeide: »0m Friktions-Phænomenet« og »0m Glacial-Forma- 

 tionen i den sydlige Del af Christiania Stift « var skrevet af 

 Kjerulf og blev delvis oversåt til tysk (Zeitschr. d. deutsch. geol. 

 Gesellsch. B. XII, 1860, pag. 389 flg.) og engelsk (The Edinburgh 

 New Philosophical Journal, Vol. XVIII, 1863, pag. 1—17). Den 

 tredje del »0m de i vor postpliocene eller glaciale formation 

 forekommende mollusker < (L. c. pag. 49 — 66) var utarbeidet av 

 Sårs, og heri er da begyndelsen gjort til en mere systematisk 

 undersøkelse af vore fossilførende kvartærafsætninger, som blev 

 fortsat i F. D. Q. (Univ. prog. 1864, I). I sine »Erlåuterungen zur 

 Uebersichtskarte der Glacial-Formation am Christiania-Fjord* 

 ^Zeitschrift d. Deutschen Geol. Gesellsch. B. XV, 1863, pag. 619 flg.) 

 meddeler Kjerulf: » — entwarf ich nachstehenden idealen Durch- 

 schnitt« (L. c. pag. 620), hvad han senere benævner » Ideal Profil«, 

 (L. c. pag. 621) og fortæller videre: »der nåchste Schritt war also 

 die Fossile in der Sammlung nach den Fundorten und Holien 

 zusammenzulegen« (L. c. pag. 621), og han antar den gamle 

 havstand til »500 bis 600 Fuss« (L. c. pag. 627), eller som han 

 uttrykker det »das friihere Meeresniveau bis 600 — oder richtiger 

 wohl nur gegen 500 — Fuss iiber dem jetzigen« (L. c. pag. 620). 

 Sårs hadde derimot gaat en helt anden vei. I et foredrag i Kri- 

 stiania Videnskapsselskaps møte 18^60 om sommerens under- 

 søkelsesresultater fremla han, grundet paa undersøkelsen af 

 en række skjælbankers faunistiske forhold, likesom ogsaa paa 

 undersøkelsen af flere fossilførende lerafsætninger, en inddeling af 

 den norske kvartærformation, som i sine hoveddrag har holdt sig 

 helttil vore dage (Christiania Vid. -Selsk. Forh., 1860, pag. 104—111): 

 A. Høiere, ældre skjælbanker (littoraldannelser) ved Skullerud 

 (Høland), Skjældalen, Kilen, Sandbøl— Skjældalen, Moen (Are- 

 mark). 



