Nr. 6] KVARTÆR-STUDIER I TRONDHJEMSFELTET 97 



Diluvialsand 



Krosstensgriis, Krosstensler 



Rullstensgrus 



Glaciallera, glacialsand 



Postglacial sand etc. 

 Og HuMMELS uttalelse om, at » under denna rullstensbildnin- 

 gens period var likvål hafvet alltjemt i stigande« (L. c. pag. 609), 

 minder jo helt om Torells ovenfor anførte anskuelse. Videre 

 meddeler Hummel at »glaciallerans lager utkila i sjelfva rullstens- 

 massen (L. c. pag. 610). Likesaa hans uttalelse, at »under det de 

 fina, skiktade sidimenten (glacialsand og -lera) afsattes, kom en tid, 

 då hafvet stod 270 fot hogre an nu. Detta år likvål den storsta 

 hojd, till hvilken hafvet hårstådes bevisligen uppgått (L. c. pag. 

 610). 



Ved flere senere anledninger supplerede Torell den ovenfor 

 meddelte oversigt; i denne forbindelse bør vi kanske særlig 

 minde om hans »Unders6kningar ofver istiden «, III, der utkom 

 1887. Men endnu saa sent som paa natuiforskermøtet i Stock- 

 holm 1898 forsvarede han med ungdommelig enthusiasme for- 

 skjellen mellem yoldia-leret og arca-leret og deres forhold til 

 Kapelbackarnes fauna. En række nyere forskere har optat 

 Torells anskuelse og søkt at bringe hans synsmaater videre. 

 Dette merkes da først og fremst i Sverige selv, hvor jo Torell 

 i lang tid som chef for Sveriges geologiska undersøkning indtok 

 en fremskutt og ledende stilling. Men hans indflydelse strakte sig 

 vistnok ogsaa paa et meget tidligt tidspunkt langt utenfor lan- 

 dets egne grænser, likesom han ogsaa selv var paavirket utenfra. 

 Jeg har ved en tidligere anledning fremhævet, hvorledes vi alle- 

 rede i midten af sekstiaarene af forrige aarhundrede, ja muligens 

 allerede tidligere, kan spore hans indflydelse i Norge. (P. A. Øyen: 

 »Kvartær- studier i den sydøstlige del af vort land« — Christ. Vid.- 

 Selsk. Skr. I. Mathm.-naturvid. kl. 1908, Nr. 2, pag. 27—29). I nyere 

 tid er det væsentlig i Brøggers arbeide, at vi særlig kan spore 

 ikke saa liten paavirkning netop fra den kant, hvilket vel ganske 

 naturlig kan forklares gjennem Brøggers lange ophold i Sveriges 

 hovedstad. Gjennem Brøggers arbeide igjen er saa tanken gaat 

 videre og har præget en række norske geologers arbeider. Man 

 fmder derfor hos mange af disse, at de i det væsentlige har 

 optat Brøggers i det foregaaende anførte skema og øvrige 

 klassifikationsprinciper, vel at merke da ogsaa med de for- 

 andringer, som Brøgger særlig i 1905 gjorde. Hos Bjørlykke, 

 Grønlie, Kaldhol, Kolderup, Rekstad og Reusch fmder vi 

 dette træk i utpræget grad. Men selv hos forskere som Hansen 

 (Landnåm i Norge, en utsigt over bosætningens historie, 1904) 

 og Arentz (Deviating Views on the Glacial Period especially in 



7 



