98 P. A. ØYEN [1914 



Europe, 1910) fiiider vi ikke saa lite af de samme anskuelser. 

 Danielsen har indtat en mellemstilling, idet han ogsaa har op- 

 tat endel af mine betegnelser. Den eneste af de norske geologer, 

 som i det væ^entlige har fulgt min behandlingsmaate af de 

 kvartærgeologiske forhold, er Hoel (Kvartærgeologiske under- 

 søkelser i Nordre Trondhjems og Nordlands amter — Arch. for 

 Mathm. og Naturvid. B. XXVIII, Nr. 9). Senere har da ogsaa 

 Helland i det væsentlige optat den samme klassifikation (Top.- 

 st. beskr. over Nordre Trondhjems amt, D. I, 1909, pag. 87 — 88 

 og Top.-st. beskr. over Romsdals amt, D.I, 1911, pag. 156 — 158) og 

 for den væsentligste del ogsaa Nordgaard (Bidrag til Faunaens 

 Historie i Trondhjemsfjorden — Det kgl. norske Vid. Selsk. Skr. 

 1907, No. 7). 



Imidlertid hadde Brøgger (Kristiania i juli 1905) offentlig- 

 gjort et arbeide om »Skandinaviens beliggenhet under stenalderen 

 i det sydøstlige Norge« (Norges geol. unders. No. 41), hvori han 

 saa benyttet en fra sin tidligere inddeling af Tapes-bankerne tem- 

 melig forskjellig klassifikation: 



Den ældre tapestid 70 m. o. h. 



Den midlere tapestid 45 m. o. h. 



Den yngre tapestid 19 m. o. h. 



Recent tid 8 m. o. h. — m. o. h. 



(L. c. pag. 124 — 125). Samtidig tilføier Brøgger med hensyn 

 til den nye niveau-klassifikation, at »spørgsmålet er nu at be- 

 tragte som afgjort ved el heldigt fund af amanuensis P. A. Øyen« 

 (L. c. pag. 97), og der henvises da saavel sammesteds som paa 

 de to følgende sider netop til det fund og de fundforhold, som 

 jeg har beskrevet i min af handling » Tapes decussatiis Lix. og 

 TajDes-niveauets geologiske stilling* (Christiania Vid. -Selsk. Forh. 

 1905, Nr. 4) fra Mærradalen ovenfor Ullern i Vestre Aker. 



I anden utgave af sin » Lærebok i Geologi* 1910, har Bjor- 

 lykke forsøkt en kombination af Brøggers klassifikation med 

 de af mig opstillede trin og niveauer (pag. 210 — 228), men dette 

 forsøk er ikke faldt heldigt ut, idet en sammenblanding er kom- 

 met istand, som virker forstyrrende. Kaldhol synes ogsaa i 

 »Nordfjords kvartærafleiringer« (Bergens Museums aarbok 1912, 

 Nr. 3) at ha ændret sin tidligere opfatning endel. Reusch har 

 ogsaa i sin » Norges geologi « (Norges geol. unders. Nr. 50 — 1910) 

 fulgt Brøggers inddeling af vore kvartærafsætninger, likesaa 

 HoGBOM i »Fennoskandia« (Steinmann & Wilcke.ns: Hand- 

 buch der Regionalen Geologie, 1913). 



Det har været uttalt saavel af Hansen (Norges geol. unders. Nr. 

 54, 1910, pag. 232) som af Bjorlykke (Norges geol. unders. Nr. 65, 

 1913, pag. 95), at min klassifikation skulde ha en stor likhet 

 med Blytts, og det er vistnok ut fra et saadant grundsyn, at 



