Nr. 6J KVARTÆR -STUDIER I TRONDHJEMSFELTET 109 



Den almindelige glacialteori skulde saaledes synes bekræftet 

 i den grad, at det nær sagt ikke kunde være mulig, at en geolog 

 hadde nogen indvending at gjøre mot den, ja ogsaa neppe mot 

 istidens opdeling i flere afsnit. Og vi kunde her trække frem 

 igjen det samme fænomen, som Jean Pierre Perraudin, den 

 fremtrædende pioner inden den glacialgeologiske forskning, og saa 

 fremhævet, nemhg de store flytblokke, der findes spredt ut over 

 det tidhgere nedisede omraade. Vi kiender det fra vort eget land, 

 ja fra vort eget omraade. Vi har ogsaa hørt om den bekjendte 

 «Cumberland Stone« paa den endnu mere berømte Battle fi eld 

 of Culloden nær Inverness (Handbook to the Highland Railway, 

 1909, pag. 44), og om den merkelige »Tomriach Stone« nær 

 Clava (Trans, of the Inverness Sei. Soc. and Field Club, Vol. I, 

 1875 — 1880, pag. 221), og de mange andre, som har faat egne 

 navne. Mange store, som f. eks. den af Tait beskrevne i »0n a 

 large, glacially transported mass of Lower Cretaceous Rock at 

 Leavad in the Countv of Caithness«, ikke mindre end 195X150 

 yards (Trans. Edinburgh Geol. Soc, Vol. X, P. I, 1912, pag. 1—9). 



Medens det jo hadde A^æret ganske almindelig antat, at de 

 levninger, man finder af mammuten i Europa, Sibirien og Ame- 

 rika hitrører fra en interglacial tid (Geological Magazine 1893, 

 pag. 107 — 111), gjorde imidlertid Howorth gjeldende, at de slet 

 ikke var interglaciale, men at en stor vandflom hadde tilintet- 

 gjort mammuten og dens fæller (L. c. 1893, pag. 20 — 27, 161 

 — 163), idet han nemlig forkaster teorien om en tidhgere ind- 

 landsis. Hull gav imidlertid et indlæg »Sir Henry H. Howorth 

 and the Glaciation of Norway« (Geological Magazine, Dec. IV, 

 Vol. IV, 1897, pag. 453 — 457), hvori han imøtegik Howorth's 

 synsmaater og hævdet den almindelige glacialteori, det samme 

 som ToRELL hadde paa en klar, kort og grei maate fremstillet 

 i sin af handling »0n the causes of the Glacial Phenomena in 

 the north eastern portion of North America « (1878). Men selv 

 saa sent som i 1892 finder vi Trautschold uttale: »Wir kon- 

 nen daher nur die Moglichkeit zugeben, dass w^åhrend der Eis- 

 zeit der Quartårperiode wohl Mittelrussland von einer starren 

 Eisdecke bedeckt gewesen sein kann, nicht aber von Gletschern« 

 (Bull. d. 1. Soc. Imp. des Naturahstes de Moscou, 1892, pag. 426). 

 »Wenn man also von in der Nåhe von Moskau vorkommenden 

 Morånen spricht, und fiir diese die friihere Gegenwart von Glet- 

 schern in Anspruch nimmt, so ist sowohl jene Benennung wie 

 diese Annahme nach meiner unmassgeblichen Meinung unbe- 

 griindet. Die stellenweise in grøsseren Massen angehåuften erra- 

 tischen Blocke, die von den Flussen im nordlichen und mittleren 

 Russland aus dem Alluvium herausgewaschen werden, sind nicht 

 durch Gletscher hierhergebracht, und verdienen desshalb nicht 



