116 P. A. ØYEN [1 914 



uttaler sig meget svævende om tidspunktet: »en mild periode 

 inden istiderne« (Naturen 1913, pag. 282), gjør altsaa med andre 

 ord ikke engang forsøk paa at datere fundet. Anderledes med 

 Bjørlykke, der ganske liketil uttaler: » Øyens Portlandia-nivaa 

 har derfor for tiden ingen objektiv berettigelse, og tjener kun til 

 at forvirre begreperne hos den interesserte almenhet, som natur- 

 ligvis ikke kan forutsættes at være fuldt fortrolig med det 

 standpunkt, den geologiske forskning for tiden indtar. Det var 

 dels for at gjøre opmerksom herpaa og dels for ytterligere at 

 klarlægge den meget interessante forekomst av moskusoksehvir- 

 velen ved Indset, at jeg har nedskrevet disse til Øyens opsats 

 supplerende bemerkninger« (L. c. 1913, pag. 286). Ethvert bi- 

 drag til diskussionen om en saavidt interressant forekomst som 

 denne har sin betydning; men Bjorlykkes uttalelse om det af 

 mig opstillede Portlandia-nixesiu falder dog ved denne anledning 

 her som et blot postulat, da ingen beviser i saa henseende leve- 

 res, og klarlæggelsen af moskusoksehvirvelens geologiske alder 

 er heller ikke særdeles tj^delig, idet der henvises til en intergla- 

 cialtid (L. c. pag. 285). Det er nærmest Bjørlykkes anskuelser 

 Brøgger har sluttet sig til, naar han uttaler: »da disse rester 

 antagelig stammer fra den sidste interglacialtid, maa vort land 

 under denne ha været nogenlunde isfrit« (Norges geologi — Norge 

 i 1914, pag. 222). Derimot er den svenske geolog Munthe i en 

 kritisk anmeldelse (Geol. Forn. Forh. Stockholm, B. 36, pag. 522 

 — 524), af min populære opsats i » Naturen «, kommet med et 

 par uttalelser, som i forbigaaende maa berøres. At han slutter 

 sig til Bjørlykkes og Brøggers anskuelse med hensyn til fun- 

 dets alder, dertil er ingen ting at sige, da dette ogsaa kan være 

 og vistnok ogsaa vil bli gjenstand for fortsat diskussion. Deri- 

 mot er MuNTHES uttalelse om bestemmelsen af det angivne mo- 

 skusokseben fra Nol at lægge merke til. Jeg maa for at und- 

 gaa misforstaalse forutskikke den bemerkning, at jeg anser Her- 

 luf Winge for en af de sikreste autoriteter med hensyn til 

 bestemmelsen af de her omhandle naturgjenstande. Winges 

 uttalelse om benfundet fra Nol er saa liketil, at den behøver 

 ingen komentar, og Munthe har heller ikke kunnet paavise, at 

 jeg har citert Winge feilagtig, eller misforstaat ham. Og hvis 

 benet har tilhørt »en liten tam okse« (L. c. pag. 523), saa veier 

 det for mig intet, at Munthe har fundet det»i bottnen på ett c:a 

 8 — 9 m. måktigt lager af isålfsgrus med sand« (L. c. pag. 523); 

 jeg har selv fundet ben af Bos taums domesf, (Herulf Winge 

 det.) saavel i det ra-glaciale ler ved Larvik sammen med f. eks. 

 Portlandia arctica Gray (Norsk geologisk tidsskrift, B. II (1913), 

 Nr. 7 (1911), pag. 27) som i lag tilhørende Waltonien eller 

 nærmere bestemt Poederlien ved Little Oakley i det østlige Eng- 



