124 P. A. ØYEN [1914 



deepened soine oi" the fjords « (L. c. pag. 108 — 104). Og for 

 »some part of the phocene period' kommer han for de Brit- 

 liske øers vedkommende til et resultat nearly like that estima- 

 ted for Norway during the same period« (L. c. pag. 105). »The 

 coastal plain« eller » submarine platform« tinder han inden begge 

 omraader tilsvarende (L. c. pag. 104 — 105). Disse »continenlal 

 shelves«, som Davis kalder dem (Davis: Physical Geographv, 

 1900, pag. 70), faar derved en betydelig interesse. Der reiste sig 

 ogsaa noget senere en diskussion »om levninger af grundtvands- 

 djT paa store dybder mellem Island og Jan Mayen « (Vid. -Med- 

 del. Naturhist. Foren. Kjøbenhavn, 1900, pag. 229), og »om en 

 formodet sæknning af havbunden mellem Island og Jan Mayen 

 (L. c. 1902, pag. 249) mellen Jensen og Bøggild; det gjaldt 

 partier af havbunden, hvor dybden nu er indtil 1309 favne. 

 Flere forskere deltok i denne diskussion, men resultatet kan vel 

 sies at være blit Bøggilds, at »transport er langt sand- 

 synligere end antagelsen af en saa enorm sænkning, som ellers 

 maatte forutsættes« (L. c. 1902, pag. 258). De ovenfor nævnte 

 dybdeværdier for disse submarine kanaler og plateauer paa 

 Atlanterhavets østside svarer saaledes nogenlunde til dem der 

 angies fra vestsiden af samme, nemlig 1500 ft. til noget over 

 2000 ft. (Bull. of the Geol. Soc. America, Vol. 14 (1913), pag. 

 224). Likesaa gav Spenger i 1905 i en interessant afhandling 

 «The Submarine Great Canyon of the Hudson River« (Ameri- 

 can Journal of Science, Ser. 4, Vol. 19, Nr. 109, pag. 1 — 15) 

 utsikt over endnu større dybder, helt til 9000 ft. og hævningen 

 er fundet to coincide with that of the early Pleistocene«, og 

 »since then there has been a subsidence to somewhat below the 

 present level, followed by a re-elevation of 250 feet as seen in 

 the shallow channels of the shelf« (L. c. pag. 15). De samme 

 vanskeligheter som her, møter vi ogsaa med hensyn til disse 

 oscillationer i jordskorpen ogsaa andre steder; at tidfæste dem 

 synes nær sagt ugjennemførligt. I »An outline of the Physio- 

 graphical Geology (Physiography) of Western Australia* by J. 

 T. JuTSON heter det: 'Taking all these features into conside- 

 ration, the uplift of the plateau must be regarded as compara- 

 lively recent — — — the conclusion is drawn that the uplift 

 was in the late Tertiary, probably early or late Pliocene, and 

 that the preceding reduction to a lowland (peneplain at least 

 in part) took place probably in the early or middle Tertiary or 

 during both these periods < (Western Australia, Geol. Surv. Bull. 

 Nr. 61 (1914), pag. 95), og her lyder det, som vistnok ogsaa med 

 grund bør lyde hos os: »detailed observations are remarkably 

 scarce, but are urgently required« (L. c. pag. 96). Ved sin 

 beskrivelse af Ilsvikens to »strandlinjer« (Om skuringsmerker etc. 



