Nr. 6] KVARTÆR-STUDIER I TRONDHJEMSFELTET 133 



gruppe eller de grupper af dem, som vi i foreliggende arbeide 

 nærmest har beskjæftiget os med, som vi ovenfor saa, var til- 

 fældet for planternes vedkommende, at der findes usynlige skran- 

 ker, vanskeligere end de synlige og mere fremtrædende. En af 

 disse usynlige, men for en flerhet af organismer uoverstigelige 

 skranker, er den, som allerede Lovén fremhævede, idet han ut- 

 talte, at »ohne Zweifel ist der geringe Salzgehalt die Ursache 

 jener doppelten xVrmuth der Ostsee — — — Die Menge des 

 Salzes ist zn gering fiir die meisten Thiere der Nordsee, aber 

 gleichwohl noch viel zu gross fiir diejenigen, welche aufs siisse 

 Wasser angewiesen sind« (Sitzungsberichte Niederrheinischen 

 Gesellschaft fiir Natur- und Heilkunde, 1899, A, pag. 25). 



Saavel for planter som dyr trær de jo hindrende iveien for 

 utbredelsen, de fænomener, som Clement Reid paa en saa in- 

 struktiv maate ganske nylig har skildret for os i sin mesterlige 

 lille fremstilling Submerged Forests« (1913). Det er disse i 

 forbindelse med jordskorpens bevægelser staaende fænomener, 

 vor amerikanske landsmand Stejneger tillægger saa stor og 

 utstrakt betydning i spørgsmaalet om planters og dyrs utbredelses- 

 betingelser. I sin af handling »The Origin of the so-called At- 

 lantic animals and plants of Western Norway« (Smithsonian 

 Miscellaneous Collections, Vol. 48, P. 4, (1907), hævdede Stejneger, 

 at en hei del forskjellige dyreformer »invaded western Norway 

 from Scotland on a land bridge across the North Sea < (L. c. 

 pag. 461), efterat han allerede i februar 1901 hadde offentliggjort 

 denne theori i » American Naturalist« (Vol. 35, pag. 109 — 112). 

 I 'Naturen 1908 gav Stejneger selv et populært resumé. Se- 

 nere føiede han ogsaa »en ny sten til den skotsk-norske landbro« 

 (Naturen 1914, pag. 50 flg.), efter at han allerede ved en tidligere 

 anledning (L. c. 1904, pag. 161 — 168) hadde omtalt den celliske 

 pony, tarpanen og fjordhesten*. I tilslutning til Stejnegers the- 

 ori kan anføres, at Suess omtaler, at Judd var af den anskuelse 

 at Skotland og Skandinavien først blev skilt ad efter menne- 

 skets optræden (Das Antlitz der Erde B. II (1888), pag. 100). 

 Og dette kunde da forsaavidt stemme ogsaa med Stejnegers 

 antagelse, al forbindelsen mellem Skotland og Skandinavien 

 Aedvarede helt til ancylustiden (Smiths. Miscell. collections. Vol. 

 48, P. 4, 1907, pag. 506). 



I sin ophakkede form vil muligens følgende utdrag gi et 

 ganske korrekt billede af den opfatning, som hos mange forskere 

 for øieblikket gjør sig gjældende i deres offentliggjorte arbeider 

 netop med hensyn paa de spørsmaal, det her gjelder; thi i sin 

 opsats om »Vor atlantiske floras oprindelse« (Naturen 1908, pag. 

 21 — 29 & 42 — 57) former ikke Jørgensen teorien for disse 

 planters oprindelse saa bestemt som ønskelig kunde være; 



