Nr. 6] KVARTÆR-STUDIER I TRONDHJEMSFELTET 161 



on land and sea is that they are due in some way to differen- 

 tial contraction under the ocean and land areas« (L. c. Vol. 

 XXXV, 1913, pag. 570). Becker har ganske nylig skrevet en 

 interessant af handling om »Isostasy and Radioactivity« (Bull. 

 Geol. Soc. America, 19^15, Vol. 26, pag. 171—204) og uttaler 

 her »that approximate isostasy is a reality when areas of suffi- 

 cient size are considered seems to me to have been fully demon- 

 strated. As for the unit area within which it may be tåken 



for granted that isostasy is complete, opinions differ — 



gravity maps will show a mosaic of intersecting lines of zero 

 anomaly, each closed area overlying a column within which 

 isostasy is complete« (L. c. pag. 185). Det er ogsaa af stor in- 

 teresse, at det ikke har været mulig at opdage nogen direkte 

 forbindelse mellem fordelingen af tyngeanomalierne og utbredel- 

 sen af erosions- og afsætningsomraader (L. c. pag. 186). Dette 

 gir da anledning til at anta, at virkningerne af denne virkelige 

 stofflytning tilsløres af virkningerne af en uregelmæssig tæthets- 

 fordeling, eller at de virkelige anomalier er forholdsvis smaa. 



»More information is certainly in store for us, for Mr. Mi- 

 CHELSOM is now measuring the terrestrial tides in terms of the 

 wave-length of light, while methods have been developed by 

 which the distribution of densily above the level of isostatic 

 compensation can be studied. Thus the future is full of hope. 

 The rational method of attaining it is to make trial hypothesis 

 and to devise methods of testing them« (Bull. Geol Soc. America 

 Vol. 26 (1915), pag. 172). 



Ra-perioden. 



I 1903 offentliggjorde jeg en afhandling om »Portlandia arc- 

 tica Gray og dens forekomst i vort land under ratiden og ind- 

 sjøperioden« (Christiania Vid.-selsk. Forh. 1903, Nr. 11) og i 

 1911 en afhandling »Nogle bemerkninger om Ra-perioden i Nor- 

 ge« (Norsk geol. tidsskrift, B. II, Nr. 7). Der kan til at begyn- 

 de med henvises til disse. 



Ra-perioden gaar langt tilbake og kan følges i afsætninger 

 langt utenfor vort lands grænser. Den kan sidestilles med den 

 af Geikie indførte Mecklenburgian, men jeg foretrækker for vort 

 lands vedkommende, at benytte en terminologi knyttet til det 

 gamle, gode, norske navn Ra, da kanske denne periode ikke 

 træder saa tydelig frem med sine egentlige karaktertræk paa 

 noget andet sted som netop inden vort lands grænser. Efter 

 alt, hvad vi nu vet om korrelationen mellem den gamle og nye 

 verdens istidsafsætninger, er der vistnok ingen rimelig tvil om, 



11 



