172 P. A. ØYEN [1914 



største betydning ogsaa for Trondhjemsfeltet i engere forstand. 

 Senere er» disse undersøkelser fortsat af en række forskjellige 

 forskere, der har bidraget til at utdype de af Hørbye fundne 

 resultater, men det blir dog hans fortjeneste, i det væsentlige, 

 at ha bestemt skuringens retning i de store drag, ikke blot for 

 en større del af vort eget lands vedkommende, men ogsaa for 

 en ret betydelig og afgjørende del af vort naboland mot øst. 

 Det er paa den maate efterhaanden erh vervet sikkerhet for, at 

 bræbevægelsen over en større del af den centrale egn af den 

 skandinaviske halvø har vært fra Storsjøens omgivelser øst for 

 vandskillet og mot det topografiske reliefs heldning, saaledes at 

 indlandsisens bræmasse har bevæget sig over vandskillet mot 

 vest. At saa har vært tilfælde, tinder vi nu ganske naturlig, 

 men at Hørbye med sine forutsætninger naaede frem til det 

 resultat, at bevægelsen hadde foregaat mot nordvest inden Jemt- 

 landsomraadet og tilstøtende trakter af Norge, det hadde jeg 

 lært og ofte læst, men ingenlunde tilfulde forstaaet og værdsat, 

 førend jeg sommeren 1912 selv hadde anledning til at bereise 

 en større del af dette i isbevægelsens, bræskuringens og de bræ- 

 dæmmede sjøers historie saa klassiske omraade. Det var spe- 

 cielt fra denne egn Hørrye leverede sit interessante skurings- 

 stripekart 1859 (Nyt Mag. for Naturvid. B. X), idet han sam- 

 tidig medtok trakterne ogsaa mot sydvest, hvor allerede henimot 

 et decennium tidligere Rorert Chamrers inden vort eget lands 

 grenser hadde beskrevet terrasser og afsætninger i stillestaaende 

 vand, som senere har vist sig ikke al være andet end glacio-la- 

 kustrine dannelser. Denne beskrivelse kan for vort lands ved- 

 kommende fuldt ut betegnes som klassisk, og jeg skal derfor 

 vedføie et kort utdrag. 



»The valley of the Logan, for several miles down, contains 

 great masses of pure sand, in the form of terraces and isolated 

 mounds. On one of the latter, Dovre Church is situated — — 

 — • in this portion of the valley, there is a terrace unlike the rest 

 in as far as it is a narrow ledge of detrital matter, running 

 continuously along the hill-side for fully 14 miles, however much 

 more, while the terraces resting on the skirts of the hills lower 

 down are great projecting masses, seldom extending far on one 

 level. This remarkable terrace is most conspicuous on the right 

 or south-west side of the valley — — — when examined vvith 

 a correct instrument from its own elevation on the opposite 

 side, it is proved to be for a great way truly horizontal. On 

 the left or north-east side of the valley, the corresponding mark 

 is a line composed of slight projecting banks of water laid sand 

 (The Edinburg New Philosophical Journal, 1850, Vol. XLVIII, 

 p. 71). Det har i denne forbindelse mindre at si, at (Lhamrers 



