188 P. A. Ø YEN [1914 



lede af, hvad vi støter paa ved overgangen fra de tertiære til de 

 pleistocæne lag, gjennem begyndelsen af den postmiocæne tid. 

 Her er det især de amerikanske geologer, som har indlagt sig stor 

 fortjeneste ved at paavise den maate, hvorpaa her overgangen 

 formidles. Man har der fundet, at Lafayette-formationen er in- 

 termediær mellem øvre miocæn og Second Terraces eller Port 

 Hudson «, som uten tvil er ækvivalente led i den pleistocæne serie, 

 men den er preglacial (The Geology of the Coastal Plain of Ala- 

 bama, 1894, pag. 81). Den er dækket af de saakaldte Ozark 

 or G e n e v a sands (L. c. pag. G79). 



>^ During the long interval of erosion which succeeded the de- 

 position of the I^afayette formation the gravels derived from 

 that formation were concentrated in many places by stream ac- 

 tion. Then came a slow subsidence, which converted the bottom 

 lands into swamps and caused the deposition of the Port Hud- 

 son formation of sand, silts, and clavs« (U. S. Geol. Surv. Water- 

 Supply Paper 276, 1911, pag. 31). 



'The Pleistocene of the Coastal Plain of Georgia^ blev beskre- 

 vet af Mc Gee (The Lafayette formation — U. S. Geol. Surv. 

 12th Ann. Rep. P. I (1891), pag. 384—407). Man har her over 

 pliocæn den saakaldte Okefenokee formation, hvis sandafsætning 

 »merges into the surficial sand of a higher plain, and the two 

 can not everywhere be sharply discriminated« (U. S. Geol. Surv. 

 Water-Supply Paper 341 (1915) pag. 104). Fairbanks sammen- 

 fatter denne geologiske overgangshistorie, saadan som den frem- 

 træder paa den kaliforniske kyst, i følgende: — 



(1) Postmiocæn hæving meget større end den nuværende. 



(2) Pliocæn sænkning. 



(3) Postpliocæn hævning større end den nuværende. 



(4) Sænkning til 1200 — 1500 fot lavere end nu. 



(5) Hævning med terrassedannelse noget høiere end nu. 



(6) ? Subsidence . 



(Cfr. The American Geologist Vol. XX (1897), pag. 245). Man 

 faar saaledes her den dynamiske og isostatiske ramme, hvori 

 man derpaa kan indfatte den inddeling af kvartærformalionen, 

 som efter de amerikanske geologer blev anført under afsnittet 

 »klassifikation , og som nu ganske nyhg paa en systematisk 

 maate og i utvidet form sammenhængende er olfentliggjort i 

 «Annual Report, 1912< fra .Iowa Geological Survey: Ozar- 

 kian, Xebraskan, Aftonian, Kansan, Yarmouth, Illinoian. 

 Sangamon, Joiimn, Peorian, Wisconsin, Wabash (L. c. Vol. 

 23, pag. 49^50), og denne inddeling har ogsaa fundet praktisk 

 anvendelse (Cfr. »Underground Water Resources of Jowa« — U. 

 S. Geol. Surv. Water-Supply Paper 293, 1912, pag. 113—117 og 

 Pl. II, pag. (>0). Postmiocæn, Lafayette, Ozarkian og Champlain 



