190 P. A. OYEN [1914 



the shrinkage of the glacier the ice divide shifted to the pre 

 sent watershed« (Canada Geol. Surv. No. 1097 (1910), pag. 45. 



Naar man derfor begrenser sig til at omhandle de store 

 hoveddrag i utviklingen, vil man derfor ogsaa ofle mellem vidt 

 skilte omraader træffe en overensstemmelse, som forbauser. Men 

 anderledes stiller saken sig, naar man forfølger detaljerne. Vi 

 har allerede i det foregaaende seet nok af eksempler paa, hvor- 

 ledes dette arter sig med hensyn til inddeling og klassifikation. 



I beskrivelsen til North Park , Colorado, inddeles kvartæren 

 ganske enkelt kun i 1) Glacial material, 2) Terra ce gravel, H^ 

 Alluvium sand (U. S. Geol. Surv. Bull. 596 (1915), pag. 20), og 

 ikke saa meget forskjellig herfra, ialfald skematisk, er den ja- 

 panske 1) Diluvium-gravel bed or mud hill, 2) Raised beds of 

 gravel and sand, 3) Alluvium — clay, sand (Bull. Imp. Geol. Surv. 

 Japan, Vol. 23, Nr. 2 (1913) pag. 9). Rigtignok er forholdet i 

 Japan, at »no fossils from Diluvial strata are known«, men 

 rækkefølgen svnes dog nogenlunde sikker (Outlines of the Geology 

 of Japan, 1902, pag. 107—114). 



Mc Gee uttaler meget kategorisk »only two clearly defined 

 periods of extensive glaciation (both late Tertiary or Qualernary) 

 have been recognized, though others have been suggested ; in 

 general the tendeney is — — — — to perfect the geoid; but 

 glaciation may also accentuate pre-existing irregularities of sur- 

 face, certainly by moraine-building and probably by bassin- 

 cutting. The general process comprises glacial construction and 

 glacial destruction > (Bull. Minnesota Acad. Nat. Sei., Vol. III, 

 No. 2 (1891), pag. 193). 



I egnen om Kvebek og Ontario har man ganske enkelt pleiet 

 at adskille et par led i den pleistocæne tid: (1) Regional uplift 

 & confluent ice shect, (2) Profound submergence, ocean. Her 

 har man »stratified clays«, ofte som terraces Ihus serving as 

 marks accentuating the various stages or haltings in the ice sheel« 

 (Canada Geol. Surv. Report 1906, pag. 115). Og netop de her 

 nævnte stages or haltings er jo, hvad der i denne forbindelse 

 interesserer os mest. 



Den af »två våldiga parallela rullstensstrok« bestaaende Sal- 

 pausselkå opfattes af de finske geologer som en randmoræne 

 (Berghell: Nyslott (1904), pag. 52) og utgjør saaledes en ul- 

 præget dichotom dannelse. Jowett har ganske nylig i en af- 

 handling »The glacial Geology of East Lancashire^ (Quart Journ. 

 Geol. Soc. London, Vol. LXX a914), pag. 199 flg.) beskrevet 

 »varieties of glacial drift« og » stages in the retreat of the ice- 

 sheet«, ja beskriver endog three types of drift , men kommer 

 til det resultat, at »the arrangement of the overflow-channels and 

 of the drift-deposits indicates some slight local fluctuations in 



