Nr. 6] KVARTÆR-STUDIEH I TRONDHJEMSFELTET 203 



Knipowitsch: »dass Yoldia (Portlandia) arclica Gray iiberhaupt 

 das bedeutend versiisste Wasser keineswegs yermeidet. Wahrend 

 der letsten Expedilion nach Spitzbergen beobachtete mein Col- 

 lege A. Bjalynitzkij-Birula diese Art immer in der Nåhe von 

 Gletschern« (Verh. der Russ. Kaiserl. Min. Gesellsch. St. Peters- 

 burg, Ser; II, B. 38, L. I, 1900, pag. 29). Imidlertid har K. A. 

 VoLLOSOvic i » Materiallen zur Geologie Russlands« (B. 23, L. 2) 

 i en paa russisk skreven afhandling, som hr. amanuensis Tellef- 

 SEN har været saa venlig at oversætte for mig, behandlet en del 

 interessante, marine postpliocæne afleiringer inden Onega-omraadet. 

 VoLLOsovic beskriver og afbildei- her forekomsten af Yoldia 

 (Portlandia) arctica og Mijtilus edulis i samme geologis'ke lag, og 

 i TellinaAixgene forekommer foruten T. calcaria ogsaa Yoldia 

 arctica og Mija triincata jiw. (L. c. pag. 300). Yoldia arctica 

 sammen med Mytilus edulis og forskjellige planterester forekom- 

 mer ikke blot lokalt, men flere steder (L. c. pag. 305, 314). 

 Disse interessante forhold med hensyn til sammenforekomster 

 af de to her sidstnævnte arter vil vi noget senere komme tilbake 

 til under behandlingen af My/Z/us-niveauets afsætninger. 



I sin afhandling >Lacustrine Formation of Torryburn Vallej^« 

 (Bull. Nat. Hist. Soc. New Brunswick, Nr. II, 1883, Art. I) an- 

 fører Matthew forekomsten af (1) Boulder Clay, (2) Leda Clay 

 (or Champlain epoch), (3) Terrace epoch (L. c. pag. 3). Fra denne 

 sidste »Terrace period« med raised beaches« anfører han saa 

 forekomsten af ))SaxicaiHt sands«, men paa sine steder blir denne 

 »a )>Mi}a« or )>Macoma« rather than a )>Saxicava(( sand« (L. c. 

 pag. 4i. I »marine sandy clay«, henregnet til »Saxicava or 

 Macoma sand«, fandt her Matthew rester af mollusker, som 

 forekommer i >the Upper Leda-claij and Saxicava (Macoma) 

 sand«, deriblandt former som ))Balanus crenatus, B. Hameri and 

 Mytilus edulis, common in the Upper Leda-clay(( (L: c. pag. 6 — 7). 

 Den her anførte rækkefølge er den samme, som ogsaa angis af 

 senere forskere. 



I sin Surface geology of the St. Lawrence valley« adskiller 

 (æalmers: Boulder clay, Leda clay, Saxicava sand (Geol. Surv. 

 Canada, report 1907, pag. 69 — 70), og det samme gjør ogsaa 

 Ells i sin beskrivelse af New Brunswick (Geol. Surv. Canada, 

 Nr. 983, 1907, pag. 71). 



F'orekomsten af Yoldia arctica er jo i Sverige kjendt gjennem 

 en række kartbladsbeskrivelser allerede temmelig langt tilbake, 

 for kun at nævne et par eksempler: Tornebohm (Sodertelge, 



1862, pag. 33) og Fries, Wahlquist og Tornebohm (Stockholm, 



1863, pag. 45) samt det særlig interessante findested ved Sårdal 

 teglverk (Kartbladet Halmstad — Sveriges geol. undersokn., Ser. 

 Ab, Nr. 12, 1887, pag. 35). I beskrivelsen til kartbladet ^Veners- 



