204 P. A. ØYKN _ ^ [1914 



borg« (Sveriges geol. undersokn., Ser. Ab., Nr. 11, 1887, pag. 511 

 beretter Axi:l Lindstrom, al der paa forskjellige steder i leret i 

 støne dyp end halvanden meter fandtes skalrester af Yoldia 

 arctica Gray og i en dybde af omtrent halvanden meter eller 

 noget mindre rester af Astarfe baiiksii Leach, Astarte borealis 

 Chp:mn. og Mija truncata. 



I sin mere omfattende behandling af Sveriges løse jordlag 

 gav ogsaa ?]rdmann en ganske kort oversigt over de faunistiske 

 forhold saavel i det glaciale ler (Sveriges Qnarliira Bildningar, 

 1868, pag. 35) som i skjælbankerne (L. c. pag. 34 — 35), likesom 

 han ogsaa ved samme leilighet omlalle det i 1858 gjorte fund 

 af Yoldia arctica i Målarbåckenet (L. c. pag. 36). Det synes dog, 

 som i delte arbeide den systematiske gjennemførelse er en selv 

 for daliden forholdsvis ringe, thi vi linder f. eks. fra »glacial- 

 leran« bl. a. anført sammen forekomsten af former som Yoldia 



arctica, Mijtilus edulis, Cyprina islandica, Corhula giliba 



(L. c. pag. 154). Det er dog ikke blot mollusker, hvoraf man 

 saaledes fmder rester og spor; thi som vi allerede i det fore- 

 gaaende har seet, saa er liskerester ikke sjeldne, særlig i de i 

 leret indesluttede marleker, der ofte er hele museer for saadanne 

 levninger. Del er ikke noget særlig, at f. eks. Mr. Billings 

 records Mallotiis villosiis, Cuvier, from the clays of Flat rapids, 

 Renfrew* (Can. Nat. and Geol. Vol. I, Nr. 5, Ch. 17, 1856, pag. 

 345 — cfr. Canada Geol. Surv. Nr. 977, 1907, pag. 52), idet vi 

 i det foregaaende har seet, at- denne arktiske art er temmelig 

 almindelig ogsaa i vort land, saaledes ogsaa i det trondhjemske, 

 likesom den ogsaa anføres fra Kanada (Dawson: The Canadian 

 lee Age, 1893, pag. 265). 



HoGROM viste ved Geol. Forn. Stockholm møle 19i\14 prøve 

 af ishavsler fra Upsalatrakten, som paa skiklflaterne hadde flere 

 forskjellige dyrespor, sandsynligvis for det meste af smaa cru- 

 staceer (Geol. Forn. Forh. Stockholm, B. 36, 1914, pag. 393\ 

 Saadanne spor efter forskjellige, laverestaaende organismer er 

 ikke sjeldne i de skiktede lerafsætninger; særlig vakre saadanne 

 har jeg hat anledning til al studere i teglverker i og ved New- 

 castle upon Tyne, hvor forresten organiske rester mangler. Del 

 blir paa den maate mulig at etterspore del organiske livs til- 

 stedeværelse og utviklingshistorie, selv hvor virkelige rester af 

 organismerne savnes. Et særlig fænomen, hvorpaa man allerede 

 meget tidlig i den kvartærgeologiske forsknings historie la megen 

 vegt, var forekomsten af faslsiddende organismer paa den faste 

 undergrund, for deraf at kunne sættes istand til at trække mere 

 bestemte slutninger med hensyn til det relative forskyvningsfor- 

 hold mellem den faste jordskorpe og havflatens niveaulinje. Vi 

 finder saaledes allerede Lyell med forkjæMlighet behandle dette 



