210 P. A. ØYEN [1914 



foredrag »om finiglaciala Yo W/a-relikter» (Geol. Forn. Forh., 

 Stockholm, B. 35, 1913, pag. 307 flg.). Naar De Geer i dette 

 foredrag lar falde følgende ytring: »Sålunda forekommer Yolclia 

 arctica inom Bohuslån och nårmast angrånsande delar af Smaa- 

 lånene endast vid helt laga nivåer, eller i lager som afsatts på 

 djupare vatten; och efter en kortvarig återuppblomstring under 

 det snart ofvergående, kalla skede, som foranledde uppkomsten 

 af de finiglaciala grånsmorånerna, utdog den typiska formen helt 

 och hållet« (Geol. Forn. Forh., Stockholm, B. 35, 1913, pag. 307), 

 saa er efter de oplysninger, som foreligger i literaturen paa den 

 tid om artens forekomst og utbredelse inden norsk omraade 

 tankegangen og ræsonnementet i denne uttalelse ikke saa ganske 

 let at forståa, men vi faar da nøie os med at følge artens ut- 

 bredelse inden vort eget lands grenser, hvor forekomstmaaten i 

 de to helt adskilte bassiner, Krislianiafjordens og Trondhjems- 

 fjordens, imidlertid er helt overensstemmende. Det vilde føre 

 for langt ved denne anledning at indlate sig paa en analyse af de 

 betraktninger som De Geer anstiller med hensyn til mine Yoldia- 

 fund paa Romerike og i Trondhjemstrakten (Geol. Forn. Forh., 

 Stockholm, B. 35, 1913, pag. 308 — 309), saameget mere som væsent- 

 lige forhold i taushet er forbigaaet i hans fremstilling, og vigtige 

 forekomster, som ved Femsjø, Holmenkollen og i Aasnes, end ikke 

 er tat i betraktning, saa fremstillingen kommer til at halte ret 

 betydelig, ikke blot i kronologisk retning, men selv i fysiograflsk. 

 Over otte aar er nu forløpet, siden jeg i begyndelsen af juni 

 1907 paa en ekskursion med studenterne til den sydøstligste del 

 af vort land, Fredriksstad — Fredrikshaldtrakten samt Hvaler og 

 Tistedalsvasdragets omgivelser, hadde anledning til at demonstrere 

 det dichotome Moss — Smaalensra med tilhørende faciesdannelser 

 i dets egenskap af et led i den vidtomfattende ra-periode, men 

 det varte dog endnu en tid, førend jeg paa en mere systematisk 

 maate kunde fremlægge en samlet fremstilling af den stratigra- 

 fiske paavisning med hensyn til de oscillationer, der fra dette 

 trin af hadde fundet sted gjennem den senere del af raperioden 

 med de gjenstaaende afsnit. Dette forsøkte jeg at gjøre i The 

 Quaternary Section of Kilebu« (Christiania Vid.Selsk. Skr. 1. 

 Mathm.-Naturvid. Kl. 1912, Nr. 8); nedenfra opad har man nem- 

 lig her følgende : — 



1 — 2 dm. kviksand Ra-trin 



80 cm. bundmoræne Søreng perioden 



10 cm. bundmoræne Aas-trin 



15 cm. grus, sand, ler, Mijtiliis, Mija, Pecten I 



7 cm. ler, Mytiliis \ Svenengperioden 



5 cm. ler, Afy///ns-fragmenter J 



