Nr. 6] KVARTÆR-STUDIER I TRONDHJEMSFELTET 231 



the body form?« (L. c. pag. 311). Naar vi ser hen til arten af 

 de hithørende fænomener og virkemaalen af de optrædende 

 kræfter, saa synes det noksaa merkelig, at man i vort østHge 

 naboland kan popularisere en kronologisk betragtningsmaate af 

 den art som f. eks. ved Borringe Kloster«, hvor der anføres en 

 temmelig detaljeret og nøiagtig tidsangivelse (Sveriges geol. under- 

 sokning, ser. Aa, 1911, No. 138, pag. 113), og hvor der ganske 

 liketil uttales: »hela afsmållningen från sydligaste Sverige ånda 

 upp till fjållen har sålunda kraft en tid af omkring 2,000 år« 

 (L. c. pag. 114). En saadan betraktning af tidsspørsmaalet som 

 den her nævnte blir os endnu mere unaturlig naar vi, foruten 

 blot at ta hensyn til de dynamiske fænomener af forskjellig 

 slags, ogsaa søker at sætte os ind i de forutsætninger og den 

 tankegang, som ligger til grund for Weismanxs uttalelse: »Wenn 

 ich nicht irre — werden wir — auch immer mehr zu der Uber- 

 zeugung geleitet werden, dasz plotzliche Sprunge an der Umge- 

 staltung der Lebewelt nur wenig Anteil gehabt haben, dasz viel- 

 mehr das Wesen des Formenwechsels auf langsamen und direkt 

 fiir uns unmerklichen Verånderungen der Anpassung beruht» 

 (Internationale Revue der gesamten Hydrobiologie und Hydro- 

 graphie, B. I, 1908, pag. 9). Det er denne grundtanke, der har 

 været den ledende for mig ved mine studier og korrelationsfor- 

 søk med hensyn til Trondhjemsfeltets faunistiske forhold. 



Som jeg allerede ovenfor har nævnt, er de detaljerede under- 

 søkelser inden dette omraade endnu ikke langt nok fremskredet 

 til paa hvert enkelt sted at kunne sætte de forsilførende afsæt- 

 ninger som faciesdannelser eller de tilsvarende terassedannelser 

 som tilsvarende marine grænser i direkte forbindelse med hvert 

 enkelt morænetrin eller stadial-trin. Sammenstillingen kan derfor 

 ikke undgaa at faa noget af en generalisationskarakter ved sig, 

 deri at den omspænder noget større omraader under et. Det 

 vilde derfor ogsaa være mindre hensigtssvarende nu her paany 

 at gjennemgaa hvert enkelt af de mange fossilfund, der tilhører 

 de forskjellige afsnit af Raperioden ; det tør xære nok kun at 

 nævne nogle faa eksempler. 



Naar vi finder en saa utpræget faunistisk bestand som i leret 

 ved Ytterland paa Ørlandet, med saa karakteristisk arktiske arter 

 som ved siden af den høiarktiske Portlcindia arctica Gray ogsaa 

 Macoma torelli Steenstr. (Vid. Meddel, naturhist. forn. Kjøbenhavn, 

 1905, pag. 34, 151), Macoma loveni Steenstr. (L. c. 1905, pag. 45, 

 151), Buccinum terrae novae Beck, Sipho virgatiis og verkriitzeni, 

 Cylichna scalpta og Utriciiliis pertenuis samt høiarktiske bryozoer, saa 

 er vi ikke i tvil om, hvor vi skal henføre vedkommende afsætning, 

 men i andre tilfælder kan det være vanskeligere, særlig da det er 

 vanskelig ogsaa at faa sikker rede paa strandlinjens beliggenhet 



