Nr. 6] KVARTÆR-STUDIER I TRONDHJEMSFELTET 233 



Fjerheimsfosseii i nær tilslutning til ovennævnte faunaelement 

 linder nok et nyt saadant, nemlig Area glacialis med ledsakende 

 former. Dette bringer et nyt tilknytningspunkt med forholdene 

 inden landets sydøstlige del, hvor vi fandt Søreng-periodens ældre 

 del, den ioWia-førende Horten-afdeling, afløses af den samme 

 periodes yngre del, den Arca-førende Eidsberg-afdeling (L. c. pag. 

 36). Men vi kan nok trække sammenligningen endnu længer; 

 thi tar vi f. eks. for os forekomsten ved Heimdal (II, 83), i vel 

 140 meters høide over havet, med temmelig store eksemplarer af 

 Portlandia arctica og endnu ledsaket af Utriciiliis pertenuis, men 

 ogsaa almindelig opblandet med mindre og juvenile eksemplarer 

 af Portlandia arctica, saa indsees det let, at vi netop har for os 

 et tilfælde, temmelig nøie svarende til det, jeg ved en tidligere 

 anledning har beskrevet fra omgivelserne af Femsjøen (P. A. Øyen : 

 Some clay deposits in the south-eastern part of Norway, 1914, 

 pag. 15), hvor i en høide af 110 — 120 m. o. h. ogsaa fandtes 

 rester af en midlere form af Portlandia arctica, der maa skrive 

 sig fra en senere tid end afsætningen af Moss — Horten-trinnets 

 moræne paa dette sted. Og efter sin høidebeliggenhet maa rime- 

 ligvis ogsaa det over Heimdalsmorænens fluvioglaciale facies- 

 dannelse liggende VoMa-førende ler paa dette sted tilhøre et 

 temmelig langt fremskredet tidspunkt, visende, at Trondhjems- 

 feltets mere indelukkede bassin har tillatt VoW/a-faunaen at over 

 leve paa de gamle forekomststeder selv ra-periodens senere afsnit 

 og likeledes det efterfølgende afgjort mildere afsnit under Mytihis- 

 niveauets tid. Det vilde føre for langt ved denne anledning at gjen- 

 nemgaa indvandringshistorien for den lille, vakre Axinopsis 

 orhiculata, men jeg skal kun i forbigaaende henlede opmerksom- 

 heten paa, at den f. eks. er fundet ved Fjerheimsfossen sammen 

 med Nuciila antiqua og Aphrodite groenlandica, hvorved et par 

 interessante tilknytningspunker er opnaaet til sammenligning 

 med den kanadiske glacial- og postglacialfauna (Cfr. Dawson : 

 The Canadian lee Age, 1893, pag. 240, 237, og Whiteaves : 

 Catalogue of the Marin Invertebrata of Eastern Canada, 1901, 

 pag. 129, 138). Desuten er Axinopsis orbiculata fundet f. eks. 

 ved Kvaal sammen med Pecten groenlandiciis, Nucula tennis, 

 Portlandia arctica, Portlandia lentieula og Saxicava pholadis, end- 

 videre ved Nidaros (II, 68) og Lundemo (I, 38) teglverker. Jeg 

 har ved tidligere anledninger beskrevet forekomsten af denne 

 merkelige art f. eks. fra Rakkestad (Kristiania Vid.-Selsk. Forh. 

 1913, Nr. 12, pag. 21), Ørje (L. c. pag. 31) og Kristiania (P. A. 

 ØYEN: The Quaternary Section of Foss, 1913, pag. 6). 



Der er uten tvil endnu en rik høst at gjøre med hensyn til 

 fossilfund inden de trondhjemske lerafsætninger, for ikke at 

 nævne skjælbankerne. Thi selv inden det godt gjennemsøkte 



