Nr. 6J KVARTÆR-STUDIER I TRONDHJEMSFELTET 247 



wahrscheinlich einem Meere mit ungefåhr denselben Verhåltnis- 

 sen wie das recente Weisse Meer sie zeigt« (L. c. pag. 164 — 165). 

 Og først efter at det for Kristianiatrakten var paavist, at den 

 høieste strandlinje ikke var de YoWza-førende terrassers, men 

 Myf/Zus-niveauets, tinder vi ogsaa for Bergens omegn uttalt føl- 

 gende: >It was formerly supposed that the yo/c//a-terraces mar- 

 ked the highest marine limits during the late-Glacial period. This 

 is not probable, however, for in some parts of the Bergen di 

 strict I found a series of terraces some metres above the Yoldia- 

 terraces. This stage was in most places only slightly developed, 

 and showed the maximum of submergence during the late-Glacial 

 period« (Kolderup & Monckton: The Geology of the Bergen 

 District, Norway, 1911, pag. 33). 



Kjerulf angav rigtignok i sin tid, at den største plateau- 

 høide, nemlig 700 f. o. h., lindes omkring Trøgstad, men at 

 middelhøiden ellers er 450 — 550 f., og at indskjæringernes bund 

 kan antas at oscillere mellem Mjøsens og Øierens vandflater, 

 420 — 320 f. o. h., og at terrænet saaledes paa mangfoldige steder 

 er opskaaret i 110 — 150 fots dybde (»0m Jordbundens Beskaf- 

 fenhed i en Del af Romeriget og Aker«, Polyteknisk Tidsskrift, 

 1858, pag. 324), men nogen egentlig bestemmelse af den marine 

 grense forelaa ikke. Det var de store terrasser og moerne, som 

 tiltrak sig opmerksomheten, men de ofte ubetydelige merker 

 efter den høieste strandlinje var ikke engang gjenstand for efter- 

 forskning; dertil kom saa, at ikke en eneste fossilforekomst var 

 fremfundet, der end tilnærmelsesvis gik op mot den marine 

 grense. Liknende var forholdet for Trondhjemsfeltets vedkom- 

 mende. Den historiske utvikling har forsaavidt været den samme 

 hos os som inden andre kvartæroinraader, f. eks. det amerikan- 

 ske. Saaledes linder vi f. eks. fra » British Columbia and ad- 

 jacent islands«, at Leroy meddeler: »at the close of the ice age 

 the land was relatively much lower than at present — — — 

 beaches are found from 300 to 350 feet above sea level« (Canada 

 Geol. Surv. Nr. 996, 1908, pag. 27). Og William Mc Innes 

 angir fra Churchill River fundet af Mya arenaria & truncata, 

 Saxicaua rugosa, Tellina proxima, Pecten islandicus, Cardium 

 islandicum 350 ft. a. s., likesaa paa flere andre steder; » fossil 

 shells are quite plentiful in most of the beds«, og »the depres- 

 sion of the land, in referense to sea-level, during the period im- 

 mediately following the deposilion of the boulder clays was, 

 therefore, at least as much as 380 ft., and probably a little more« 

 (The Basins of Nelson and Churchill Rivers, Ottawa 1913, pag. 

 69 — Geol. Surv. Canada, Memoir Nr. 30). Den høieste, post- 

 glaciale strandlinje paa Newfoundland og i Labrador angis til 

 508 — 575 f. o. h. (Bull. Mus. Comp. Zoology, Harvard College, 



