248 p. A. ØYEN [ 1914 



Vol. 38, 1902, pag. 258). Og fra egnen om Kvebek og i New 

 Brunswick bestemte Goldthwait »Champlain Submergence« til 

 560—570 f. o. h. (Report Geol. Surv. Branch, Dept. of Mines, 

 1911, Ottawa 1912, pag. 297). I sin beskrivelse af »Southern 

 Vancouver Island « sier Glapp: »On the retreat of the earliest 

 and largest glaciers, the land stood some 200 to 400 feet lower 

 than it is at present« (Canada Dept. of Mines, Geol. Surv. Memoir, 

 Nr. 13, 1912, pag. 144), og han fortsætter: »A second period of 

 glaciation is recorded by the till overlying these deposits, but it 

 was far less intense than the first period, and merely eroded 

 portions of the stratified deposits. Soon after, or possibly before 

 the retreat of the later glaciers, an uplift of some 200 to 400 

 feet took place, uplifting the stratified deposits« (L. c. pag. 151). 

 I det sydøstlige Kvebek har man merker efter »submergence« 

 ca. 630 feet (Report Geol. Surv. Dept. of Mines, 1912, Ottawa 

 1914, pag. 357). I det østlige New York kom Fairchild til føl- 

 gende resultat, »to the effect that the sea followed the retreating 

 ice sheet northward, up the Hudson and across the Champlain 



valley 750 feet« (L. c. pag. 358). Ved Wanapitei finder 



man rester af indsjøterrasser »830 — 875 feet above sea-level« 

 (Report Geol. Surv. Dept. of Mines, 1913, Ottawa 1914, pag. 195). 

 Men de marine afleiringer spiller ogsaa her en fremtrædende 

 rolle. »The accepted highest beach of Goldthwait, is given by 

 him as 568 feet above sea-level« (L. c. pag. 209). Men John 

 Stansfield fandt »shell bearing gravel running up to an even 

 greater altitude in the Roman Catholic cemetery (617 feet)«, Mon- 

 treal, med strandafsætning »625 feet« (L. c. pag. 209). Men senere 

 har da ogsaa Goldthwait erkjendt betydningen af denne »sub- 

 sequent important discovery « (L. c. pag. 211). Varigheten af 

 denne indsynkning under My til us- ni\eauets tid kan muligens ha 

 været noget forskjellig paa de forskjellige steder. For Kristiania- 

 traktens vedkommende er vi vistnok berettiget til at anta, at 

 den ikke har været saa ganske kort, netop paa grund af de 

 mange vekslende lag og den flere gange gjentagne skiften i de 

 faunistiske forhold, som har fundet sted netop under denne tid. 

 For Trondhjemsfeltets vedkommende har vi endnu ikke egentlig 

 midler i hænde til at bedømme længden heraf med nogen større 

 grad af sandsynlighet; men da Kristianiatrakten og Trondhjems- 

 feltet, saavel forut for My//7«s-niveauets tid, som ogsaa efter samme, 

 viser en merkværdig likhet i den geologiske utvikling, kommer 

 man vistnok den sandsynlig rigtige slutning temmelig nær ved 

 at anta, at ogsaa varigheten eller længden af den under Mijtilus- 

 niveauets tid indtrufne, om end ubetydelige sænkning har fore- 

 gaat analogt og været omtrent den samme for de to omraader. 

 I sin »Geology of St. Bruno Mountain Province of Quebec» 



