Nr. 6] KVARTÆR-STUDIER I TRONDHJEMSFELTET 249 



sier imidlertid Dresser: »following the melting of the glacier, 

 there was a comparatively short period of submergence, when 

 the waters of the sea rose iiearly, or quite to the top of 

 St. Bruno mountain, and again subsided in stages, leaving the 

 terraces« (Canada Geol. Surv. Memoir No. 7 (1910), pag. 12 — 13\ 

 Hvad der saaledes allerede foreligger som fakta med hensyn til 

 her omhandlede tidspunkt er altsaa, at der har fundet niveau- 

 forskyvninger sted. Desuten har vi set, at en skiften i faunistisk 

 retning har gaat side om side dermed i den geologiske utvik- 

 ling. Og dette fænomen er vi nødt til at tilskrive en vekslen i 

 temperaturforholdene. Saa det tør nok hænde, at Bruckner har 

 ret, naar han sier, at »Klimaschwankungen in den verschieden- 

 sten Periodenlången fiir die Quartårzeit charakteristisch sind» 

 (Geogr. Zeitschrift, Jahrg. 10, 1904, pag. 578). Og disse klimat- 

 vekslinger gjør sig jo, som vi vet, ikke blot gjeldende med hen- 

 syn til oscillation i brædækkets mægtighet og utstrækning. De 

 indvirker ogsaa saavel paa temperaturforholdene i de optrædende 

 indsjøer som paa de hydrografiske forhold i det omgivende hav. 

 Men likesom Helland-Hansen og Fridtjof Nansen paaviste en 

 nøie sammenhæng mellem vekslingerne i havvandets og kyst- 

 vandets temperatur og saltgehalt og vekslingerne i de biologiske 

 forhold gjennem ganske korte tidsrum (Naturen 1909, pag. 193 

 — ^219), saaledes er vi ogsaa berettiget til at slutte, at en liknende 

 sammenhæng mellem de hydrografiske og biologiske forhold gjør 

 sig gjeldende gjennem længere tidsrum. Naar vi derfor stifter 

 bekjendtskap med »Mild Arctic Climates« (The Glacialisfs Maga 

 zine, Vol. I, 1893, pag. 91 flg.), saa maa dette naturligvis i hvert 

 enkelt tilfælde specielt undersøkes, og det kan da ogsaa i enkelte 



tilfælde vises, at »theories of intercalated mild periods 



are erroneons« (L. c. pag. 95). Men der er dog nu efterhaanden 

 indsamlet et ret betydeligt materiale, der viser, at ogsaa til nord- 

 ligere egne har virkningerne af de klimatiske vekslinger strakt 

 sig. I Nordgrønland skal der f. eks. ifølge Greely findes skjæl 

 op til henimot 2000 fl. paa steder, hvor nu plaleisen er op til 

 900 ft. (L. c. Vol. II, 1894, pag. 102). Og paa Kolguev fandl Gol. 



H. W. Feilden »entirely glacio-marine beds« (Philos. 



Mag. and Journ. of Science Vol. 41, 1896, pag. 77), og »the beds 

 yielded many shells of Arctic mollusca, such as, Saxicava arctica, 

 Mya etc.« (L. c. pag. 78). Og fra postpliocæne afleiringer paa 

 Kolgujew angav ogsaa Knipowitsch bl. a, forekomsten af Cyprina 

 islandica L., Mya triincata L., Yoldia (Portlandia) arctica Grav, 

 Mytiliis edulis L., samt de tre balanider: hameri Ase, crenatiis 

 Brug, porcatiis Costa (Verb. der Russ-Kaiserl. Min. Gesellsch., 

 Ser. II, B. 41, L. I, 1904, pag. 181). Og som forholdene er i 

 nutiden, saaledes har vi vistnok ogsaa ret til at slutte, at det var 



