252 p. A. ØYEN [1914 



von Ablagerungen, wo nur einzelne spårliche Reste dieser Art 

 gefunden werden, ist jedenfalls Vorsichtigkeit zu empfehlen. 

 Andere in denselben Schichten vorkommende Mollusken konnen 

 in diesem Fall es ernioglichen zu einem sicheren Schluss iiber 

 die Herkunft der Ablagerung zu gelangen« (Verh. der Russ.-Kai- 

 serl. Min. Gesellsch. St. Petersburg, Ser. II, B. 48, L. II, 1905, 

 pag. 276 — 277). Vor opfatning av Mytilus-niueauet som en egen, 

 ikke skarpt afgrenset, men karakteristisk begrenset afdeling af 

 vor kvartærformation, maa nødvendigvis i høi grad styrkes, naar 

 vi straks nedenfor Skaadalens station, i en høide af ca. 205 m. 

 o. h., tinder A/y///«s-sandet indbaket eller indæltet i blaagraa ler 

 med Portlandia arctica i den samme, lille form, der er saa karak- 

 teristisk for det følgende Portlandia-nweaii. Men naar vi saa 

 ser hen til formationsrækkens analoge bygning inden de to nævnte 

 hovedomraader af vort land, er vi ikke et øieblik i tvil om ogsaa 

 for Trondhjemsfeltets vedkommende at opføre Mytilus-niveauet 

 for sig som en selvstændig, interglacial afsætning, — dette sidste 

 saa meget mere, som den jo efterfølges af en egte glacial afsæt- 

 ning med Portlandia arctica, eller Portlandia-niveaiiets afleiringer. 

 Kun staar vi altsaa, ogsaa paa denne maale utviklet, likeoverfor 

 det eiendommelige forhold, at klimatamplituden eller rettere 

 kanske havvandets varmedifferents eller temperaturamplitude, 

 sammenliknet med den forangaaende og efterfølgende tid, viser 

 sig noget afsvækket for Trondhjemsfeltets vedkommende, og da 

 rimeligvis paa grund af dettes mere bassinformede relief, og dog 

 har denne forskjel kanske knapt været saa stor for Mytihis- 

 niueaiiets vedkommende som i nutiden. 



En teknisk ulempe med hensyn til nomenklaturen reiser sig 

 imidlertid nu med hensyn til betegnelsen »postglacial«. Vi vil 

 imidlertid bortse fra den uegentlige bruk af denne betegnelse 

 for Tapes-iiden eller det egentlige Tapes-n\\eau, og likeledes fra 

 bruken af denne betegnelse for den tid, jeg har benævnt Pholas- 

 niveauet, og efterfølgende afsnit. Men vi linder jo »postglacial« 

 hyppig brukt, om end kanske ikke helt korrekt, netop om den 

 efter ra-tiden forløpne tid. Brukt paa en tilsvarende maate, blir 

 jeg altsaa nødt til at indskrænke bruken af denne betegnelse til 

 kun at gjelde tiden efter Portlaudia-niveauet, da dette som den 

 sidste, ved en egte arktisk fauna karakteriserte periode ogsaa 

 samtidig blir det sidste glaciale afsnit eller den sidste istid. Men 

 det kan dog ikke negtes, at i dette tilfælde maa man være enig 

 med de amerikanske forfattere, som har levert beskrivelse til 

 »Kenai Peninsula, Alaska«, at »postglacial erosion is hardlj' an 

 apt term to use in describing a region in which the glacial 

 period is not yet ended, but it may be employed if restricted to 



