Nr. 6] KVARTÆR-STUDIER I TRONDHJEMSFELTET 255 



livs utvikling, saadan som de opbevarie levninger deraf i disse 

 mange forskjellige terrasser utfolder sig, saa vil vi med det saa 

 ledes erholdte biologiske billede for øie snart meget let forståa, 

 at ingen katastrophistisk bevægelse af jordskorpen kan ha fundet 

 sted inden det tidsafsnit, vi her beskjeftiger os med, nemlig fra 

 ra-tiden gjennem Mytihis-niveaiiets tid til Portlandia-niueaiiets, og 

 heller ikke under den senere tid op til vor egen. Det biologiske 

 livs jevne utvikling, med de langsomt, med sikre skridt og kon 

 tinuerlig fremadtrængende eller ogsaa tilbakeskridende organiske 

 former, er os det bedste bevis for den med mekanisk nøiagtig- 

 het og efter helt mekaniske love fremadskridende bevægelse i 

 jordskorpen, grafisk fremstillet ved en kurve, hvis maximums 

 og minimumspunkter betegner de vendepunkter, da bevægelsen 

 med svak amplitude ganske langsomt gaar over fra positiv til 

 negativ eller omvendt, og hvor man da efter almindelig kjendt, 

 mekanisk princip, saavel paa den positive som negative arm er 

 vidne til en forholdsvis raskere bevægelse. Med en saadan an- 

 skuelse, helt overensstemmende med en eksakt matematisk be- 

 traktningsmaate, stemmer da ogsaa de biologiske kjendsgjerninger 

 meget godt overens. 



Det organiske liv, som i denne forbindelse interesserer os 

 mest, er bløddyrenes, og derav igjen molluskernes, netop fordi, 

 at de ved sine store ophopninger af skaller, gir os et saa stort og 

 talrig repræsenteret materiale, at de ved mere sporadiske fore- 

 komster ofte saa sterkt fremtrædende enkeltvise tilfældigheter 

 elimineres. Dette er et moment af overordentlig stor betydning 

 netop i de mange tilfælder, da man selv inden det organiske livs 

 omraade kan gjøre mathematiske synsmaater gjeldende, f. eks. 

 ved den statistiske analyse af forskjelligt slags. Vi skal dog 

 her i forbigaaende ogsaa gjenkalde i erindringen forekomsten af et 

 par høierestaaende dyreformer inden vort omraade, den ene kun 

 som fossil, men den anden som nutidsform. Jeg har allerede 

 i det foregaaende omtalt fundet af et par knokler af moskus 

 oksen i Indset, like i randen af vort omraade. Denne forekomst 

 af moskusoksen i vort land henregnede jeg sammen med fore- 

 komsten af mammuten i Vaage netop til det tidsrum, vi her 

 beskjæftiger os med, Mijtilus-nineauets. Rigtignok er denne ansku- 

 else blit sterkt angrepet og har ikke vundet nogen tilslutning 

 hos vort lands geologer, der gjennemgaaende synes at betrakte 

 disse fund som interglaciale, uten dog at bestemme, hvilken inter- 

 glacialtid der menes, hvorved selve bestemmelsen faar mindre 

 interesse og betydning, seet fra den moderne kvartærgeologis 

 synspunkt. Imidlertid finder vi, at Winge opfører »fra istid og 

 nærmest forudgaaende og efterfølgende tid» saavel Elephas primi- 

 geniiis som Rangifer tarandiis og Ovihos moschatiis (Vid. -Meddel. 



