258 p. A. ØYEN M914 



animals and plants under the cold climate and peculiar natural 

 conditions that characterized the period following the first great 

 glacial Epoch (the interglacial period), generally known by the 

 Steppe-Period in Europe. Of other such remains in Norway may 

 be mentioned a toath of a Mammoth, found in Vaage«. Men 

 senere henlægger Collett tiden til »the period after the last great 

 glacial period in Europe and which is known by the name Steppe 

 Period» (Christiania Vid.-Selsk. Forh. 1909, No. 11, pag. 3). En 

 anmelder i » Naturen « af ovennævnte Colletts første meddelelse 

 sier: »Birkemusens udbredelse viser, at den er et egte steppe- 

 dyr. Professor Collett mener derfor, at den maa være ind- 

 vandret til os i tiden efter den store nedisning, den interglaciale 

 periode, fra hvilken tid ogsaa den mammuthtand, som for nogle 

 aar siden blev funden i Vaage i Gudbrandsdalen, antages at 

 stamme. Det forekommer mig imidlertid naturligere at antage, 

 at birkemusens indvandring har foregaaet umiddelbart efter is- 

 tiden, før landet endnu var bleven skogklædt« (Naturen 1909, 

 pag. 254 — 255). Og dette forklarer da kanske den tilsyneladende 

 motsigelse i de to ovennævnte uttalelser af Collett, idet han 

 ogsaa selv er kommet til, at den sidste antagelse var den mest 

 sandsynlige. Collett meddelte en kartskisse over » Birkemusens 

 (Sicista subtilis) udbredelse i Norge 1910« (Norges pattedyr, 1911 

 — 1912, pag. 71, PL), og det kan kanske i denne forbindelse være 

 af nogen interesse, soin ovenfor, at minde om, at den et for- 

 holdsvis snevert omraade indfattende grenselinje, tillike som 

 allerede før anvist, indeslutter de to interessante findesteder i 

 vort land for større, forsvundne landpattedyr, nemlig mammuten 

 i Vaage og moskusoksen i Indset. Det er et forholdsvis tørt og 

 kontinentalt omraade. 



Der har i en række af aar været ført en temmelig indgaa- 

 ende diskussion om temperaturforholdene under de senere afsnit 

 af istiden, den af mange saakaldte »senglaciale < tid. Vi skal i 

 denne forbindelse som et eksempel kun nævne den i sin tid 

 livlige diskussion i Dansk geologisk forening, netop fordi der 

 under denne fremkom mange interessante oplysninger angaaende 

 de nævnte forhold (Meddel. Dansk geol. Forening, 1906, Nr. 12, 

 pag. 7 — 22), og der hævdedes »en meget betydehg klimatisk 

 oscillation« (L. c. pag. 17) under nævnte tidsafsnit. Og her ut- 

 talte Madsen i møte 19-}f06: »I Alperne var der saaledes paa- 

 vist to oscillationer, om hvilke man kunde formode, at de var 

 samtidige med »Allerød-oscillationen«, nemlig die Laufenschwan- 

 kung og die Achenschwankung. Men kunde dette ikke tyde paa, 

 at vi ogsaa her i landet have haft to forskjellige oscillationer ?« 

 (L. c. pag. 94). Efter den maate, hvorpaa man ofte tildels pleier 

 at adskille diluvium, alluvium og eluvium (Sitz.-Ber. Phys.-med. 



