Nr. 6] KVARTÆR-STUDIER I TRONDHJEMSFELTET 309 



Derunder 100 — 200 cm. sien- og blokkelag, 

 Underst 150 cm. vekslende sand og grus, der imidlertid 

 fortsatte videre i dybden. 



Paa sine steder, saaledes nord for Mesnaelven, kommer der 

 imidlertid over grus og ruUestenslaget igjen sandlad, blandet 

 med grus. 



Saaledes i et iagttat profil følgende: — 

 Øverst 75 cm. sand og fint grus, 



Derunder 150 cm. rullestensgrus -med blokke, det hele 

 i horizontal skiktning overleirende den almindelige, ovenfor an- 

 givne lagfølge. 



Og dette er ikke en blot og bar lokal tilfældighet, thi paa 

 andre steder saaes den samme rækkefølge: øverst sand og fint 

 grus og derunder grovt grus med større og mindre sten og blokke. 



Overdækningen med finere materiale synes kun at tilhøre den 

 lavere terrasseflate 179,5 m. o. h., medens ruUestensterrassen, der 

 finder sin afslutning ved ca. 193 m. o. h., her ikke er dækket. 

 Vi skal i denne forbindelse merke os, at de store grus- og rulle- 

 stensmoer omkring Ringebu station ligger i en høide omtrent 

 svarende til stationens høide 197, i m. o. h. Og ret over for 

 Hundorp slation, 193,2 m. o. h., paa den anden side af Langen, 

 har man paa begge sider af Fosaaen terrasser, der hæver sig lidt 

 høiere end jernbanestationen. Det ligger meget nær at sammen- 

 binde disse forskjellige terrasser, da regelmæssigheten synes at 

 være for stor til at være en blot og bar tilfældighet. 



Under ruUestensterrassen kommer imidlertid de fine sandlag, 

 der paa sine steder gaar over i ler, et ler der vistnok finder 

 sine analoge dannelser i det ler, som paa sine steder er fundet 

 dypt nede i de terrasser, der mange steder kranser de vakre 

 Mjøsbredder. Men ruUestensterrassen erstattes paa sine steder af 

 egte morænemateriale; saaledes saaes ved Sorgendal nær Lille- 

 hammer følgende profil : — 



Øverst 1 — IV2 m. moræne 

 Derunder 2 — 3 dm. fin, graagul sand 

 Underst 1^/2 m. moræne. 

 Herved er det imidlertid at merke, at det mellemliggende sand- 

 lag paa sine steder kan anta en temmelig stor mægtighet. 



Der kan ikke herske nogen rimelig tvil om, at den under- 

 liggende moræne tilhører ra-perioden, og at de derover liggende 

 sand og lerlag er afsat under den følgende tid, Mytilus-niueaiiets 

 periode, da bræerne ialfald maa ha trukket sig saa langt tilbake, 

 som vi finder det regelmæssig utbredte ler- og sandlag mellem 

 den underliggende moræne og den overliggende moræne med 

 ledsakende rullestenslag, en rækkefølge, som vi ovenfor hørte 

 Holme hadde fulgt ialfald til Myre station. For dannelsen af 



