Nr. 6] KVARTÆR-STUDIER I TRONDHJEMSFELTET 311 



organiske sammenhæng med de lerafsætninger, hvori vi finder 

 Portlandia arctica Gray i Akersdalen, ved Skaadalen station, og 

 videre over den store romerikske slette i nord med dens forgre- 

 ninger mot øst, sydøst og nordøst. 



Et ganske merkeligt fænomen er det imidlertid, at vi inden 

 dette store østlandske omraade gjenfinder Portlandia-niveauets af- 

 sætninger gaaende op til nær samme høide, ca. 205 m. o. h., i 

 nærsagt hele dets utstrækning. Og da bræerne under Portlandia- 

 niveauets senere del trækker sig tilbake, saa havvandet kan strømme 

 ind og danne fjorde i de tidligere bræfylde dale, finder vi ogsaa 

 nær det samme niveau, ca. 195 m. o. h., inden det hele omraade. 

 Dette forhold forandres dog, naar vi gaar længere mot syd, uten- 

 for det egentlig centrale omraade, saavel mot sydøst (P. A. Øyen : 

 »The Quaternary Section of Kilebu, 1912, pag. 22 — 54) som mot 

 sydvest (P. A. Øyen: Lærumskredet. 1909, pag. 240). 



Men som forholdene er inden det ovennævnte østlandske 

 centralomraade for Portlandia-niveauets utbredelse, saaledes er de 

 ogsaa omtrent inden det store trondhjemske centralomraade. Vi 

 kunde sætte op nogle af de ledende og karakteristiske terrasse- 

 høider, om hvilke de øvrige grupperer sig: — 



Singsaas 182,8 m. o. h. 



Gaua 182,4 — » — 



Aa 174,0 — » — 



Langevand 182,9 — » — 



Høieggen 180,4 — » — 



Ilsviken 182,6 — » — 



Hoem 182,2 — » — 



Værdalen 180, o — » — 



Hemveg 181, o — » — 



Overensstemmelsen i høidebeliggenhet af Portlandia-niveauets 

 afsætninger er, som vi ser, inden dette omraade merkverdig ens. 

 De faa mindre afvikelser, der forekommer, synes ifølge deres geo- 

 grafiske beliggenhet nærmest at maatte tilskrives visse lokale 

 afsætningsforhold, da ingen mere generel regel kan paavises med 

 hensyn til disse afvikende værdiers forekomstmaate. Anderledes 

 stiller ogsaa her forholdene sig, om vi gaar over til de vestligere, 

 perifere dele af Trondhjemsfeltet, men her er undersøkelserne 

 endnu altfor ufuldstændige til at kunne afgi grundlaget for al 

 mindelige slutninger. 



Hovedresultatet af denne undersøkelse turde være, at inden 

 Trondhjemsfeltets mere centrale dele har de isostatiske forhold 

 under Portlandia-niveauets tid været merkverdig jevne og ensar- 

 tede, paa samme maate som inden det store, centrale østlands- 

 omraade. 



