322 p. A. ØYEN [191 4 



Littorina littorea Lin. forma typica. Sjelden, men stor. 



Littorina obtiisata Lin. forma typica. 



Lacuna divaricata Fabr. 



Polytropa lapillus Lin. Noksaa almindelig. 



Nassa incrassata Strom. 

 Buccinum undatum Lin. var noksaa almindelig, dels i forma 

 typica, men dels ogsaa i var. caerulea G. O. Sårs. 



Desuten fandtes af crustaceer de to sedvanlige balanarter: 



Balanus porcatus da Costa Darw. 



Balanus crenatiis Brug. Darw. 

 Medens afsætningen paa sine steder er saa proppet med 

 Saxicaua pholadis, at den virkelig kunde fortjene navn af Saxi- 

 cava-banke, gaar den tildels opad over i et Mytilus-grus eller 

 endog Mytiliis-\er, som allerede ovenfor berørt. Der er vistnok 

 ingen tvil om, at disse forskjellige afdelinger med hver sit karak- 

 teristiske særpræg i faunistisk henseende likesom ogsaa med 

 hver sin petrografiske eiendommelighet representerer distinkt 

 forskjellige, stratigrafiske horizonter. 



Af denne banke likesom leret ved Trana teglverk representerer 

 noget dypere vands afsætninger fra forskjellige niveauer, viser 

 faunalisteiis heterogene karakter. Vi tinder Littorina-niveaiiet 

 representeret ved former som Anomia ephippium, Mytihis edulis 

 og modiohis, Saxicaua pholadis, Natica clausa, Buccinum undatum 

 var. caerulea. Derimot er der ingen tvil om, at det overliggende 

 Mytilus-ler dels danner indledningen til og dels tilhører den nær- 

 mest efterfølgende periode, Pholas-niveauet, hvilket ogsaa tilstede- 

 værelsen af en form som Cardium edule antyder. Der kommer 

 imidlertid ogsaa representanter for senere niveauer, saaledes 

 Mactra elliptica, den for Mactra-niveauet saa karakteristiske form. 

 Dette sidstnævnte niveau indtar jo her i omegnen af Snaasen- 

 vandets nedre del en ganske eiendommelig stilling, og det gjen- 

 findes paa en række forskjellige lokaliteter. Gjennem de for- 

 skjellige dypvandsafsætninger ser vi altsaa Littorina-niveauet direkte 

 sammenknyttet med det følgende niveau, Pholas-niveauet. 



Pholas-niveauet. 



Ved min beskrivelse af de stratigrafiske forhold ved Baklan- 

 dets teglverk (Det Kgl. norske Vid.-Selsk. Skr. 1908, No. 5) fæstede 

 jeg i sin tid opmerksomheten ved den upaaagtede og miskjendte 

 stilling, som ArcineUa plicata Mont. har indtat i vort lands kvartær- 

 geologiske stratigrafi (L. c. pag. 9). Denne art findes i nutiden 

 ifølge G. O. Sårs (Moll. Reg. Aret. Norv., pag. 93. 355) utbredt 

 til Middelhavet, omkring de Brittiske øer og ved den norske kyst 



