Nr. 6] KVARTÆR-STUDIER I TRONDHJEMSFELTET 331 



(II, 161—162), og Nyheim, 114 m. o. h. (II, 166), hvor paa sidst- 

 nævnte sted afleiringen afsUittes med Lunds terrasse, 125m.o.h. 

 (II, 166). Vi bør her ogsaa merlve os den i flere henseender 

 tilstedeværende likhet i de faunistiske forhold ved Jørstad (Ytter- 

 øen), 120 m. o. h. (II, 167—170), og Skrellene (Arch. Mathm. & 

 Naturvid. B. 27, Nr. 9), f. eks. med hensyn til Cardium ediile, 

 Littorina palliata og Littorina patula. Afsætningen i Skavdalen 

 ved Kjesbuvand, 122 m. o. h. (II, 167), maa vel nærmest hen- 

 regnes til en intermediær gruppe af dypere vands afsætninger, 

 førende over mot foregaaende niveau, naar undtas de faunistiske 

 elementer af ældre type. I den fossilførende terrasse, 102m.o.h., 

 ved Snaasen kirke, møter derimot en afsætning fra Pholas- 

 niveaaets senere tid eller afdeling. Mulig, at denne afsætning 

 endog tildels maa regnes som delvis intermediær, førende over 

 mot nærmest etterfølgende niveau. Dette er kanske i endnu 

 høiere grad tilfældet med afsætningerne ved Krogsgaard i Snaa- 

 sen, med en utpræget terrasse 96,2 m. o. h. og en vakker ter- 

 rasseflate øst for Krogsgaard, ca. IV2 m. lavere end omegnens 

 terrasseniveau. Prestmoterrassen, 88,9 m. o. h., bør rimeligvis 

 allerede rettest henføres til etterfølgende niveau. 



Ved Brenna til Dale i Snaasen har man en lang række af 

 terrasser, meget vakkert utformet i dalsiden og tildels fortsæt- 

 tende langs Snaasenvandet, 120 m. o. h. (II, 187). Ved Dale er 

 terrasse 118,7 m. o. h. (II, 188). Egnens tildels rikelige Tusilago- 

 vekst viser det underliggende ler af forskjellig alder, som tildels 

 ogsaa kommer ganske nær i dagen, som ved elven, 78,5 m. o. h., 

 mellem Ekre og Dale (II, 188), med dypere vands slamafsæt- 

 ninger dels fra Pholas-niveauet selv og dels fra det foregaaende 

 niveau eller fra en intermediær forekomst. Tilsvarende afsæt- 

 ninger forekommer ogsaa længere mot syd og nord, i Stod og 

 Grong, i nær tilsvarende høider (II, 189). Terrassen ved Dale, i 

 en høide af 95 m. o. h. (II, 188), maa vel henføres til et inter- 

 mediært niveau, om ikke til nærmest etterfølgende. Terrasse 

 ved Gudaa station, i høiden 105 m. o. h. (II, 131), maa vistnok 

 ogsaa rettest, ialfald i sin ytre utformning, henregnes til en 

 intermediær, over mot efterfølgende niveau optrædende forekomst. 

 Og paa samme maate bør vel rettest ogsaa terrassen ved Haga- 

 bakken (Ler station), 97,5 m. o. h. (I, 44), opfattes. 



Om vi nu ut fra den sammenstilling, som vi i foreliggende 

 afhandling ovenfor (pag. 238 — 240) gjorde med hensyn til de 

 marine dannelser paa norsk side og torvmyrdannelser paa brit- 

 tisk, tillikemed de tilsvarende, af Geikie for »Late Quaternarj^ 

 Formations of Scotland« opførte niveaulinjer (Zeitschrift fiir 

 Gletscherkunde, B. I, H. I, Mai 1906, pag. 23), søker i tilslutning 

 til den sammenhæng, vi i det foregaaende fandt mellein den 



