332 p. A. ØYEN [1914 



høiestliggende niveaulinje i Skotland og vort lands Mytilus-niveaii, 

 at se jordskorpens oscillationsforhold i det nordvestlige Europa 

 mere i større drag, saa vil vi finde, at mellem Ørlandet og Firth 

 of Forth gradientfaldet i sydvestlig retning for de forskjellige 

 niveauer vil stille sig paa følgende maate: — 



Ra-ticl. . /. 10: 100000 



Portlandia-nweaii 12: 100000 



Pholas-mueaii 8: 100000 



Maetra-niveauet. 



Ved mine undersøkelser omkring den indre del af Trond 

 hjemsfjorden sommeren 1901 stødte jeg paa et par skjælbanker 

 ved Smaaaasan og Indbryn, som i særlig grad fængslet min 

 opmerksomhet ved den paafaldende likhet, de viste med en række 

 banker, som jeg sommeren 1899 hadde anledning til at under 

 søke i omegnen af Løveid (Skien). 



M. Sårs hadde allerede tidligere beskrevet som »postglaciale < 

 bankerne ved Aamdalsstrand (Sårs: F. D. Q. 55 flg.) og Fornes 

 (L. c. pag. 65 flg.), og efter Sars's beskrivelse henførte Brøgger 

 begge disse til de øvre tapes-banker (1901) (Cfr. Sengl. & postgl. 

 nivåforandr. i Kristianiafeltet, pag. 402, 427, 454), idet her til 

 disse henførtes en række banker svarende til 45-m. -kurven ved 

 Kristiania (Norges geol. unders. No. 41 (1905), pag. 108), eller 

 de banker der senere af Brøgger (1905) henførtes til » midlere 

 tapes-tid» (L. c. pag. 123, 124), tiltrods for, at han selv paa et 

 andet sted taler om de øvre tapes-banker, som jeg 1901 ved 

 Kristiania satte til ca. 45 — 55 m.« (L. c. pag. 96). 



Imidlertid søgte jeg i en afhandling »Det sydlige Norges boreale 

 strandlinje* (Christiania Vid.-Selsk. Forh. 1906, No. 1) at vise, 

 at banken ved Aamdalsstrand, og med den en hel suite af ban- 

 ker, nødvendigvis maatte henføres til et helt andet niveau, som 

 jeg ved hin anledning benævnte Mnctra-niveauet (L. c, pag. 10). 

 Eiendommelig for dette var, at dets minimums-strandlinje laa 

 lavere end strandlinjen for det i tid efterfølgende Tapes-niveau. 

 Men at Maetra-niveauet ikke desto mindre maatte være ældre 

 end Tapes-niueaiiet. søgte jeg at vise, dels ad stratigrafisk og dels 

 ad faunistisk vei, og forklaringen søgtes i en geodynamisk oscil- 

 lation. Og her var det den fuldstændige overensstemmelse mel 

 lem forholdene i den sydøstlige del af vort land og den nordlige, 

 som hjalp over vanskeligheterne, og det kan gjerne lægges til, 

 ogsaa i den svdvestlige (P. A. Øyen: »Tapes-mveaiiet paa Jæde- 

 ren« (Christiania Vid.-Selsk. Skr. I. Mathm.-Naturvid. Kl. 1903, 

 No. 7, pag. 79), endskjønt forholdene her var af en noget anden 



