Nr. 6] KVARTÆR-STUDIER I TRONDHJEMSFELTET 333 



art. Delte resultat, som jeg hadde vundet ved mine egne under 

 søkel.ser inden de tre omraader, var det ogsaa, som bragte mig 

 til at bryte med den gamle forestilling om forbindelsen mellem 

 tidsfølgen og rækkefølgen i den topografiske beliggenhet hos vore 

 gamle strandlinjer i sin almindelighet, og da i dette specielle 

 tilfælde særlig med hensyn til de netop ovenfor nævnte to niveau- 

 linjer. Og konsekvenserne af dette nødte mig til at opstille 

 Mactra-niveaiiet som et nyt og tidligere upaaagtet led i vort lands 

 kvartærgeologiske utvikling. 



Vi skal først se lidt paa forekomsten ved 



S m a a a a s a n 



med den interessante skjælbanke i en høide af 41, y m. o. h. Der 

 var her aapnet et omkring to meter høit snit gjennem en sterkt 

 vekslende lagrække, rikt fossilførende, bestaaende af grus, sand 

 og mere lerblandet materiale. Denne banke er imidlertid ingen 

 egte littoralbanke, hvorfor den tilsvarende strandlinje maa søkes 

 noget høiere; den gir nærmest indtryk af en lagunebanke. Den 

 er nærmere beskrevet II, 179 flg., hvor et profil ogsaa er med- 

 delt (L. c. pag. 180), og for sammenlikningens skyld gjengis her: 



1. Øverst det almindelige muldlag. 



2. Lerblandet skjælsand. 



3. Finere skjælsand. 



4. Grusblandet parti med Mya truncata. 



5. Sterkt lerblandet med talrike Saxicava pholadis. 



6. Zone proppet med Mytilus modiolus. 



7. Sand og grus med Saxicava pholadis og Pecten islandiciis. 



Utviklingen i mægtighet af de forskjellige lag var noget veks- 

 lende, men i det store og hele nogenlunde likelig. Den petro- 

 grafiske og faunistiske forskjel mellem de forskjellige afdelinger 

 viser os imidlertid, at selv under afsætningen af den her til 

 gjengelige del af banken har der fundet flere oscillationer sted, 

 klimatologiske eller geodynamiske, kanske begge dele. Da for- 

 holdene ved mit besøk her igjen i juli 1912 var omlrent de 

 samme som ved mine første undersøkelser her 19^01, turde det 

 være, at man har for sig en nogenlunde regelmæssig og kanske 

 nogenlunde fuldstændig rækkefølge. Det skulde da ikke være saa 

 vanskelig at tyde afdeling 2 som Tapes- niveauets noget dypere 

 slamfacies, afdeling 3 og 4 som Mactra-niueaiiets, respektive de- 

 struktionsfacies og afsætningsfacies. Afdeling 5 kunde vel bedst 

 tydes som Pholas-niveauets dypere slamfacies, visende et forholds- 

 vis koldere bundvand. I zone 6 skulde vi da nærmest se en 

 dypvandsdannelse fra Littorina-niveaiiets tid, og i afdeling 7 dyp- 

 vandsafsætninger fra Portlandia-niveauets. Endnu dypere, men 



