Nr. 6] KVARTÆR-STUDIER I TRONDHJEMSFELTET 339 



the Baltic Sea into a great fresh-water lake — — — The suc- 

 ceeding Lower Turbarian epoch was marked by depression« 

 (The Antiquity of Man in Enrope, Edinburgh 1914, pag. 289). 

 Saa vidt gaaende, som Geikie synes at anta, har dog neppe 

 niveauoscillationen været under den tid, her er spørsmaal om. 

 For Kristianiafeltets vedkommende, Hkesom ogsaa for Jæderens, 

 er jeg fremdeles tilbøieiig til at anta, at den fremstilling, jeg gav 

 ved de ovenfor omtalte anledninger, vil vise sig for disse om- 

 raaders vedkommende at være nogenlunde korrekte. Det skulde 

 derpaa være ialfald rimelig at finde en nogenlunde tilsvarende 

 verdi for Trondhjemsfeltets omraade. Dette formindsker ikke 

 vor interesse for » frågan om submarina geologiska undersok- 

 ningar i Ostersjon — Nordsj6n« (Geol. Forn. Forh. Stockholm, 

 B. 29, 1907, pag. 109 flg.) og heller ikke gjør det vor interesse, 

 for »Tapeshafvets transgression« mindre (L. c. B. 31, 1909, pag. 

 265). Men det tør nok bevirke, at vi kommer til at anskue for- 

 skjellige forhold paa en noget anden maate, end det nu ofte er 

 meget almindelig blandt geologer. Allerede a priori skulde det 

 derfor være meget liten sandsynlighet for, at man paa grundlag 

 af den af Hoel optrukne basis skulde kunne trække de slut- 

 ninger han gjør, nemlig »at der har fundet sted en liden sænk- 

 ning ved mactra-niveauets begyndelse« (Arch. for Mathm. og 

 Naturvid. B. 28, Nr. 9, pag. 55), og »at tapessænkningen omkring 

 de indre dele af Trondhjemsfjorden skulde beløbe sig til 35 — 

 40 m.« (L. c. pag. 75), en anskuelse, jeg forresten allerede ved 

 en tidligere anledning (Det kgl. norske Vid. Selsk. Skr. 1908, 

 Nr. 5, pag. 32 — 33) har opponert mot. 



For at erholde en oversikt over Mactra-niveauets egentlige 

 begrensning inden Trondhjemsfeltet, paa grundlag af de forelig- 

 gende, temmelig mangelfulde iagttagelser, blir det derfor nødven- 

 dig at anstille en komparativ undersøkelse med hensyn til de 

 omgivende niveauer inden Kristianiafeltet, som vi kjender noget 

 bedre i saa henseende, og Trondhjemsfeltet. 



Pholas-niveauets høidegrenser blev ved et par tidligere anled- 

 ninger for Kristianiafjordens omgivelser sat til 142 — 82 m. o. h. 

 (P. A. Øyen: Kvartær studier i den sydøstlige del af vort land, 

 1908, pag. 118) eller afrundet ca. 140—80 m. o. h. (P. A. Øyen: 

 Kvartærgeologiske streiftog omkring den indre del af Bundefjor- 

 den, 1908, pag. 33). Samtidig blev Mactra-niveauet inden samme 

 omraade begrenset til 90 — 65 m. o. h. (P. A. Øyen: Kvartær- 

 studier i den sydøstlige del af vort land, 1908, pag. 118) eller 

 95 — 65 m. o. h. (P. A. Øyen: Kvartærgeologiske streiftog omkring 

 den indre del af Bundefjorden, 1908, pag. 40). Og fra specielle 

 undersøkelser i Akersdalen kjender vi der Tapes-niveaiiets maks- 

 imumsgrense 69,5 m. o. h. (P. A. Øyen: Tapes decussatus Lin. 



