Nr. 6] KVARTÆR-STUDIER I TRONDHJE MSFELTET 349 



lands kyster« (manuskript). Men som jeg uttrykte det i ovenfor 

 nævnte afhandling i Vid.-Selsk. F^orh. 1905, No. 4, pag. 3—4: 

 »I mine tidligere arbeider ligesom ogsaa i mine forelæsninger 

 ved universitetet har jeg, ligesom ogsaa flere andre forfattere, 

 for Kristianiatraktens vedkommende lagt til grund den allerede 

 af M. Sårs angivne høide, 100 — 150 fot, som den øverste grense 

 for dette niveau, da jeg intet sikkert bevis havde fundet for en 

 høiere liggende grense, og ud fra en saadan forudsætning var ogsaa 

 sammenligningen mellem Jæderens og Kristianiatraktens Tapes- 

 niveau trukket i det ovenanførte arbeide«. Imidlertid blev den 

 ovennævnte forekomst under Ullernaasen gjentagne gange besøgt, 

 likesom jeg ogsaa paa dette sted senere har foretat flere utgrav- 

 ninger, og det indsamlede materiale er blit temmelig nøiagtig 

 gjennemgaat og bestemt, og bankens høide er ved en række 

 maalinger blit bestemt at være meget nær 69, .5 eller med et rundt 

 tal 70 m. o. h. I faunabestanden har Ostrea edulis Lin., Scrobi- 

 cularia piperata Bell, Rissoa parva da Costa og Nassa reticulata 

 Lin. vist sig at indgaa som karakteristiske og ledende former. 

 Senere undersøkelser har stadfæstet saavel de faunistiske som 

 stratigrafiske forhold, for hvilke redegjordes i ovenfor citerede 

 afhandling i Viden skapsselskapets forhandlinger 1905. Likesaa 

 er i den senere forløpne tid det tilsvarende geologiske niveau 

 blit undersøkt og bestemt paa en række forskjellige steder rundt 

 om i vort land. Holmboe angav i 1901 paa jæderen »den sam- 

 lede sænkning — — — mindst 8 å 9 meter, rimeligvis noget 

 mere — — — uten at dog noget bestemt kan uttales herom. 



Den paaviste postglaciale sænkning at den er identisk 



med Litorinasænkningen, er meget sandsynligt, men kan dog 

 ikke betragtes som afgjørende bevist« (Nyt Mag. for Naturvid., 

 B. 39 (1901), pag. 341), medens Vogt, som har refereret denne 

 Holmboes afhandling, uttaler: »Dies ist die erste in Norwegen 

 sicher festgestellte postglaciale Landsenkung* (Geologisches Cen- 

 tralblatt, B. H, Jahrg. 1902, pag. 40). I »Et profil fra de løse 

 masser ved Fredrikshald« (Norsk geol. tidsskr., B. I (1907), No. 

 5, pag. 8) betviler imidlertid Rekstad, at den af Holmboe paa- 

 viste sænkning er at henføre til Tapes-tiden, men anser det mest 

 rimelig, at den blir at sammenstille med den af ham paaviste 

 sænkning ved Fredrikshald i henimot den halve høide af Tapes- 

 tidens strandlinje. 



Imidlertid paaviste jeg allerede sommeren 1900, at en til 

 Tapes-niveauet svarende positiv forskyning af strandlinjen hadde 

 fundet sted paa Jæderen (Christiania Vid.-Selsk. Skr. I, Mathm. 

 Naturvid. Kl. 1903, No. 7, pag. 76—77), idet strand volde, lagune- 

 volde, akkumulationsterrasser m. m. dannede viktige led i bevis- 

 førelsen (L. c. pag. 43), paa samme maate som ogsaa, efter at 



