Nr. 6] KVARTÆR-STUDIER I TRONDH.IEMSFELTET 351 



vort eget land, vil det saaledes være at vente, at vi vil støte paa 

 liknende forhold. 



Hamberg skrev »Om en profil från skredet i Værdalen « (Geol. 

 Forn. Forh. Stockholm, B. 15, 1893, pag. 511—518) og mente 

 der at kunne bevise, at en tilsvarende sænkning under Tapes- 

 tiden ogsaa hadde fundet sled inden denne egn, uten dog at 

 kunne angi noget maal for dens sandsynlige størrelse (L. c. pag. 

 517). Imidlertid reiste der sig fra svensk side selv en skarp ind- 

 sigelse mot en saadan tolkning af forholdene, idet i et møte 

 18^5^98 i det naturvidenskapelige studentselskap i Upsala Ser- 

 NANDER holdt et foredrag om postglacial landsænkning i den 

 vestlige del af Skandinavien; i referatet af dette foredrag heter 

 det: »It has been supposed that the Litorina-subsidence has 

 extended as far as the fjord of Drontheim. The lecturer showed 

 that the »turf« from Værdalen, which has been called intrama- 

 rine, was an old vegetation-bed, covered with a clay-layer that 

 had slipped down, and consequently did not represent any spe- 

 cial level change< (Bull. of the Geol. Inst. University, Upsala, 

 Vol. IV, Part I, 1898, Nr. 7, pag. 128). 



Vi kan her fortsætte vore betragtninger af forholdene ved 

 det store Værdalsskred af 1893, der som bekjendt fandt sted 

 natten mellem 18de og 19de mai. Like efter afholdt professorerne 

 Brøgger og Helland 17de og 18de juni en ekskursion med stu- 

 denterne til dette sted, og der indsamledes da endel fossiler, dels 

 fra det løse ler i bunden og dels fra faste lerlag i nordsiden af 

 den gjenstaaende holme. Disse fossiler blev derpaa beskrevet 

 af Bjørlykke (Det norske geogr. selsk. aarbog IV, 1892 — 1893, 

 pag. 105 flg.). Jeg har senere hat anledning til at gjennemgaa 

 denne samling af fossiler og revidere bestemmelserne og har ved 

 en tidligere anledning offentliggjort den reviderte artsliste (Det 

 kgl. norske Vid.-Selsk. Skr. 1908, Nr. 5, pag. 26—27). Paa den 

 dette materiale vedlagte etiket er findestedets høide angit til ca. 

 75 m. o. h. Men dette maa vistnok være noget for høit. Thi 

 paa det af Den geografiske opmaaling ovennævnte beskrivelse 

 vedføiede kart sees Værdalsskredet netop at være raset i en ter- 

 rasse, der i yterkanten paa strækningen mellem Mo og Eklo har 

 ligget 63 m. o. h., som overensstemmende angis for begge disse 

 to steder. Terrassen stiger saa noget til Uglen, 66 m. o. h., og 

 paa enkelte steder tindes der en antydning til, at denne meget 

 utstrakte terrasse stiger til henimot 70 m. o. h. Ved at gaa ut 

 fra høiden af Eklo fandt Hamberg skredets østre terrassekant 

 at ligge 68 m. o. h. (Geol. Forn. Forh. Stockholm, B. 15, pag. 

 513). For den tilsvarende terrasse fandt jeg, for kun at nævne 

 et eksempel, ved mine undersøkelser i Guldalen nær Tømme- 

 gaardene 67,4 m. o. h. Det gir en antydning om, at gradient- 



