356 p. A. ØYEN [1914 



Nassa reticulata Lin. 

 Anomia striata Brocchi. 

 Dette er et compleks, karakteristisk for det niveau, som jeg 

 har benævnt TajDes-n/feaue^ (Christiania Vid.-Selsk. Skr. I, Mathm. 

 naturvid. Kl. 1903, No. 7). Et saadant complex kan meget ofte 

 gi anledning til at indføre substituerende ledeformer, det vil si, at 

 man ved at gaa frem fra egn til egn, og fra strøk til strøk, og 

 følge det faunistiske compleks kan indføre lokale ledeformer der, 

 hvor hovedledeformene mangler, eller tilsynelatende mangler. 

 For vort her omhandlede niveau har vi f. eks. en saadan i Cor- 

 bula gibha Olivi, hvilken form jeg f. eks. ikke sjelden anvendte 

 i undersøkelsen a f Akersdalens lerafsætninger, allerede før Tapes- 

 niveauets grense var bestemt, og hvor likeledes Isocardia cor Lin. 

 manglet; ja, den har senere vist sig endog bedre end Isocardia, 

 der ikke synes at være den sikre ledeform for her omhandlede 

 niveau, som ofte tidligere antat. Blandt andre grunde er dette 

 en meget vigtig, for ikke at kunne almindeliggjøre den af Kaldhol 

 foreslaaede betegnelse »isocardiasænkningen» (Bergens museums 

 aarbok 1912, Nr. 3, pag. 86), — ja, det er i det hele tat et stort 

 spørsmaal, om man burde bibeholde »isocardia« i tilknytning 

 til nogen stratigrafisk terminologi i vort land, da denne beteg 

 neise sammenknyttet med afsætninger af forskjellig petrografisk 

 karakter, allerede i lange tider har indtat en hævdbunden plads 

 i det nordvestlige Europas øvre pliocæne stratigrafi (cfr. Harmer: 

 The Pliocene Mollusca of Great Britain, P. I, 1914, pag. 5). 

 Ja ikke nok hermed, thi »les sables å Isocardia cor L.» tinder 

 man omtalt paa en række forskjellige steder, saaledes f. eks. 

 »Annales de la Société Royale Malacologique de Belgique», T. XX, 

 1885, pag. XL, sammen med en række af de former, der ogsaa 

 er kjendt fra vore afsætninger med Isocardia, og L. c. pag. CXIX, 

 Hkesaa L. c. T. XVII, 1882, pag. CLIII, og T. XIV, 1879, pag. 

 LXXII, samt henføres til den pliocæne afdeling »diestien(( (L. c. 

 T. XIX, 1884, pag. 24 — 25) eller ogsaa »rétage scaldisien inférieur« 

 (Broeck: Note sur les Leves géologiques de MM. van Ertborn 

 et CoGELS, 1882, pag. 21); i et hvert fald synes denne afdelings 

 stratigrafiske plads at være temmelig nøie bestemt (Cogels & 

 Broeck : Observalions géologiques faites a Anvers, 1881, pag. 40 

 & Pl. IV, fig. I). Harmer henførte sables å Isocardia cor til 

 Casterlien (Coralline Crag eller Gedgravian), den nederste del af 

 Newer Pliocene (Jubilee Volume of the Geologists' Association, 

 Part I, 19fg09, pag. 90). » Sables gris glauconiféres a Isocardia 

 cor(( henføres saaledes ogsaa til den saakaldte étage diestien (pliocene 

 inférieur) (Legende de la Carte géologique de la Belgique, 1896, 

 pag. 5). Men af en liknende grund, som for Isocardias vedkom- 

 mende, er det heller ikke rei tilstedelig at anvende »Corbula« som 



