870 P. A. ØYEN [1914 



Af andre dyreformer fandtes følgende: 



Strongylocentrotus droebachiensis Mui.l. 



Echiniis esculentiis Lin. 



Pomatocerus triqueter Mørch dels i fri klynger og dels fast- 

 vokset paa skjæl, f. eks. Mytilns modiohis og Tectiira virginea 

 samt paa sten. 



Balaniis porcatus da Costa, Darw. 



Denne fossilførende forekomst gik i 5 — 6 m. høit snit op til 

 19 m. o. h., og nogen t3'^pisk strandterrasse med tilsvarende strand- 

 linjeutformning lot sig ikke opdrive i umiddelbar tilslutning til 

 selve den fossilførende grusafsætning. 



Bjørlykke har ogsaa, sommeren 1909, besøkt et par skjæl 

 forekomster ved Stenkjær, den ene paa morænens indside, NV. 

 for jernbaneskjæringen, ca. 30 m. o. h., men uten at angi faunistisk 

 indhold, og den anden i Grønnegaten, ca. 10 m. o. h., hvorfra 

 angis »Iima loscomhi, macira elUptica og scrobicularia piperata» 

 (Norsk geol. tidsskrift, B. III, No. 2, 1914, pag. 17—18). 



De i forbindelse med min utskillen af Trivia-niveauet som et 

 eget led i vort lands kvartære formationsrække staaende forhold 

 har jeg i foreliggende afhandling allerede ovenfor (pag. 87 — 88) 

 gjort rede for samtidig med behandlingen af samtlige formations- 

 led yngre end T apes- nive auet, og dette sidste likeledes iberegnet. 

 Betegnelsen blev, som allerede ovenfor anført, optat af Helland 

 i hans beskrivelse af Nordre Trondhjems amt, 1909, likesom 

 ogsaa Werenskiold ved beskrivelsen af en række skjælbanker 

 fra »Fornebolandet og Snarøen i østre Bærum« uttalte, at >disse 

 banker tilhører Øyens »trivia niveau« (Norges geol. unders. Nr. 

 58, 1911, pag. 28). Bjørlykke optok ogsaa betegnelsen »trivia- 

 nivaaet« med de af mig angivne begrensningslinjer (Lærebok i 

 geologi, 1910, pag. 220)'. 



Trivia-niveauets strandlinje eller øvre begrensningslinje gjen- 

 finder vi paa en række forskjellige steder, som regel noget høiere 

 end de tilsvarende fossilførende afsætninger, da disse som regel 

 ikke er i særlig utpræget grad littoraldannelser, men derimot 

 grundtvandsdannelser, hvad der staar i nøieste forbindelse med 

 levemaaten eller levevisen for en række af de arter, der indgaar 

 som ledende for niveauet. Allerede ovenfor angaves høiden i Sten- 

 kjær omegn til 45,3 m. o. h. I Værdalens skematiske terrasse- 

 række trær meget nær ogsaa det samme niveau smukt frem. Og 

 i nær samme høide er den allerede i det foregaaende omtalt fra 

 selve Trondhjems by og omegn. Ovenfor Gløshaugen finder vi nem- 

 lig en vakker terrasse 43, i m. o. h. (II, 76), og det er vistnok ikke 

 tvil om, at den terrasse, som vi sammesteds finder 34 — 35 m.o. h. 

 (II, 76), ogsaa maa henføres til dette niveau, som enten tilhørende 

 en gruppe, der er afsat paa noget dypere vand i likhet med, hvad 



